MEISTER JA MARGARITA
Esimene osa
Selles ongi sinu viga...
Mis aga puudutab Evangeeliumis kirjutatusse,
siis tegelikkuses pole seda kunagi toimunud.
Me tellisime sinult mahuka religioonivastase poeemi,
sellise poeemi, Ivan, sa ka kirjutasid. Kirjutasid kiiresti,
kuid kahjuks, pole me sellega sugugi rahul.
Sinu Jeesus on justkui elav, kuigi mitte väga kütkestav tegelane.
Mina aga tahan sulle tõestada, et seda Jeesust kui isikut
pole kunagi olemas olnud.
Andke narsaani. - Narsaani ei ole.
Kas õlut on? - Õlut tuuakse õhtuks.
Mida teil siis on? - Aprikoosijooki, aga see on soe.
Andke siis seda.
Ptüi, kurat!
Kas tead, Ivan, ma oleksin praegu äärepealt kuumarabanduse saanud!
Nägin isegi midagi hallutsinatsioonitaolist.
Ei, tuleb kõik kuradile saata ja Kislovodski sõita.
Niisiis jätkame...
Tahaksin viidata antiikajaloolastele, näiteks kuulsale Aleksandria Filonile
ja hiilgava hariduse saanud Josephus Flaviusele,
kes kumbki pole kunagi poole sõnagagi maininud Jeesuse olemasolu.
Aga see koht Tacituse "Annaalide" viieteistkümnenda raamatu
44. peatükis, kus räägitakse Jeesuse hukkamisest,
on vaid hilisem võltsing ja juurdekirjutus.
Pole ühtegi idamaade religiooni, kus süütu neitsi toob ilmale jumala.
Ja ka kristlased ei mõelnud välja midagi uut
ja lõid täpselt samuti oma Jeesuse, keda pole kunagi olemas olnud.
Istume.
Just seda ongi vaja rõhutada. Ma tahan sulle meelde tuletada
Vana Egiptuse Osirist, õnnistusrikast jumalat,
Taeva ja Maa poega, ning foniikia jumalat Fammust
ja Marduki ja isegi vähem tuntud julma jumalat Huitzilopochtlit,
keda omal ajal austasid asteegid Mehhikos...
Sakslane - Inglane.
Ja tal polegi kinnastega palav.
Sul, Ivan, on väga hästi ja satiiriliselt välja tulnud
näiteks Jeesuse, jumalapoja sündimine, aga asja tuum on ju selles,
et enne Jeesust sündis terve hulk jumalapoegi,
nagu näiteks foiniiklaste Adonis.
Lühidalt öeldes aga pole ühtegi neist olemas olnud,
sealhulgas ka Jeesust. On vaja, et sa sündimise asemel
või näiteks Hommikumaa tarkade tuleku asemel
kujutaksid absurdseid kuuldusi selle tulekust.
Muidu jätab su poeem mulje, et ta tõepoolest sündis!
Nõustu minuga, see on ju tõepoolest naljakas.
Ära solvu, aga jääb selline mulje.
Vabandage, palun, kuigi ma pole teiega tuttav...
sest teie õpetatud vestlus käsitleb nii huvitavat küsimust...
Kas lubate istet võtta?
Palun.
Kui ma õigesti kuulsin, siis suvatsesite öelda,
et Jeesust ei ole olemas olnud? - Just seda ma ütlesin.
Ja teie nõustute oma vestluskaaslasega?
Sajaprotsendiliselt!
Vabandage, et ma pealetükkiv olen, aga ma sain nii aru,
et kõigele lisaks ei usu te ka jumalat?
Vannun, ma ei ütle seda kellelegi.
Jah, me ei usu jumalat ja sellest võib täiesti vabalt rääkida.
Lubage teid kogu südamest tänada!
Mis eest te teda tänate? - Väga tähtsa uudise eest,
mis mulle kui rändurile pakub erakordset huvi.
Aga lubage siiski küsida,
kuidas siis suhtuda jumala olemasolu tõestustesse,
milliseid, nagu me teame, on täpselt viis?
Ükski nendest tõestustest ei maksa midagi.
Te peate ju nõustuma, et mõistuse valdkonnas
ei saa olla ühtki jumala eksisteerimise tõestust.
Braavo! Braavo!
Te kordate vana rahutu Immanueli mõtet selle asja kohta.
Aga naljakas lugu: ta tegi maatasa kõik viis tõestust
ja lõi siis nagu iseenda üle iwitamiseks omaenda,
kuuenda tõestuse.
Kanti tõestus ei ole samuti veenev.
Niisuguse tõestuse eest oleks tulnud see Kant kinni võtta
ja kolmeks aastaks vangilaagrisse saata! - Ivan!
Just nii, just nii!
See oleks talle just paras koht!
Ma ju ütlesin talle tookord hommikueine ajal:
"Saagu teie tahtmine, professor,
aga te olete midagi veidrat välja mõelnud.
See võib küll ilmatu tark olla, aga on hirmus segane.
Teie üle hakatakse naerma." - Hommikueine ajal? Kantile?
Aga vangilaagrisse, ei ole teda kuidagi võimalik saata,
ta viibib juba üle saja aasta hoopiski kaugemas paigas,
kui seda on kaugeim vangilaager
ja teda sealt kätte saada ei ole kohe kuidagi võimalik,
uskuge mind. - Kahju küll. - Ka mul on kahju.
Aga mind vaevab hoopis teine küsimus:
kui jumalat ei ole, kes siis juhib inimese elu?
Inimene ise juhibki.
Andke andeks, aga selleks, et juhtida,
peab ometi olema täpne plaan mingi vähegi pikema aja peale,
ütleme näiteks tuhande aasta peale.
Lubage küsida, kuidas saab inimene juhtida,
kui ta ei või pead anda isegi oma homse päeva eest?
Tõepoolest, kujutage näiteks ette,
et teie hakkate juhtima, korraldama teiste ja enda asju,
te saate sellest maigu suhu
ning äkki selgub, et teil on kopsusarkoom...
Jah, sarkoom ja teie juhtimisel on lõpp!
Mitte kellegi saatus peale enda oma ei paku teile enam huvi.
Sugulased hakkavad teile valetama. teie aga tunnete,
et midagi on korrast ära ja tormate õpetatud arstide juurde,
siis soolapuhujate ja võib-olla koguni ennustajate juurde.
Nii üks kui teineja ka kolmas on täiesti mõttetu,
nagu te isegi aru saate. Ja kõik see lõpeb traagiliselt:
see, kes alles hiljuti arvas, et ta midagi juhib,
lamab äkki liikumatult puukastis ja ligimised, mõistes,
et lamajast pole enam mingit kasu, põletavad ta ahjus ära.
Võib aga veel hulleminigi minna.
Näiteks kavatseb inimene sõita Kislovodskisse.
Tundub, et väike asi, aga ei saa sedagi tehtud,
sest äkki ta komistab asja eest teist takka
ja jääb trammi alla!
Kas te tõesti tahate öelda, et inimene ise sättis kõik nii?
Kas poleks õigem arvata, et teda juhib hoopis keegi teine?
Ma näen, et te tahaksite suitsetada?
Milliseid suitse te eelistate?
On teil siis igasuguseid või? - Milliseid te eelistate?
"Meie marki".
"Meie mark".
Vaata kuradit!
Jah, inimene on surelik, sellele on raske vastu vaielda
aga asi on selles, et...
Jah, inimene on surelik, aga see ei ole veel nii hirmus.
Halb on see, et vahel tabab surm teda ootamatult,
selles see nali ongi!
Ja kas võib üldse kindla peale öelda,
mida ta täna õhtul teeb?
See on juba liialdus.
Täna õhtu on mul enam-vähem täpselt teada.
Muidugi, kui mulle Bronnaja tänaval katuselt kivi pähe kukub...
Asja eest teist takka ei kuku kivi kunagi ega kellelegi pähe.
Muide, teie ei pruugi kivi karta, uskuge mind.
Teid ootab teistsugune surm.
Võib-olla ütlete, milline. - Meelsasti.
1,2... Merkuur teises kojas...
kuu on loojunud...
õhtu, kuus -
seitse, õnnetus...
teil lõigatakse pea otsast!
Kes? Vaenlased? Intervendid?
Ei, vene naine, kommunistlik noor.
See on küll vähe usutav.
Andestage, aga nii see on.
Ah, jaa, tahaksin teilt küsida, mida te täna õhtul kavatsete teha.
Kui see just saladus ei ole. - See ei ole saladus.
Lähen nüüd oma koju Sadovaja tänavale,
ja kell kümme õhtul on MASSOLIT-is,
kus mul on au olla esimees, koosolek, mida ma juhatan.
Ei, see on täiesti võimatu! - Kuidas nii?
Aga sellepärast, et Annushka ostis juba päevalilleõli.
Ostis ja jõudis selle ka maha pillata.
Nii et koosolek jääb ära!
Andke andeks, mis on sellel pistmist päevalilleõliga?
Ja kes on Annushka? - Päevalilleõliga on sel nii palju pistmist...
Kodanik, kas teil pole kunagi olnud juhust viibida vaimuhaiglas?
Olen, ja isegi korduvalt! Ma olen kõikjal olnud.
Kahju ainult, et mul ei tulnud pähe küsida professorilt,
mis asi on skisofreenia. Nii et küsige seda tema käest ise,
Ivan Nikolajevitsh. - Kust te minu nime teate?
Heldeke, Ivan Nikolajevitsh,
kes siis ei tunne luuletaja Ivan Besdomnõit?
Vabandage, ehk ootaksite natuke,
ma tahaks seltsimehega paar sõna vahetada. - Oo, heameelega!
Siin pärnade all on hea olla ja pealegi on mul aega küllalt.
Tead mis, Misha, ta ei ole mingi välisturist,
vaid spioon, vene emigrant, kes on kuidagi siia pääsenud.
Küsi talt dokumente, muidu läheb ära... - Arvad või?
Mängib lolli, et midagi välja uurida. Kuuled, kuidas ta vene keelt räägib?
Lähme, peame ta kinni, muidu läheb veel ära.
Vabandage, et ma vaidlustuhinas unustasin end tutvustada.
Siin on minu visiitkaart,
pass ja kutse tulla Moskvasse konsulteerima.
Olete siis meile konsultandiks kutsutud, professor? - Jah, konsultandiks.
Te olete sakslane?
Ah, et mina? Jah, vist tõepoolest sakslane.
Ja mis on teie eriala? - Minu erialaks on must maagia.
Ja teid kutsuti meile seoses sellega? - Jah, selle pärast kutsutigi.
Siin leiti riiklikus raamatukogus ühe maagi,
Aurillaci Gerberti autentsed 10. kümnendast sajandist.
Nüüd on vaja, et ma need läbi vaataksin.
Olen ainuke selle ala eriteadlane maailmas.
Te olete ajaloolane? - Jah, olen küll.
Täna õhtul juhtub Patriarhi tiikide juures huvitav lugu.
Pidage silmas, et Jeesus oli olemas.
Vaadake, professor, me oleme selles küsimuses teisel seisukohal.
Pole vaja mingit seisukohta. Ta lihtsalt oli olemas ja kõik!
Peab ju ometi tõestama...
Tõestada pole siin midagi, kõik on üsna lihtne:
Ratsaväelase lohiseval sammul, valge vereva palistusega mantel õlul,
astus kevadkuu nissani 14. päeva varahommikul
Herodes Suure palee tiibu ühendavasse kaetud sammaskäiku
Juudamaa prokuraator Pontius Pilatus.
Kohtualune on pärit Galileast? - Jah.
Kas tetrarh on asja uurinud? - Jah, prokuraator.
Ja tema? - Ta keeldus asja kohta otsust langetamast
ja saatis Sünedrioni surmaotsuse teile kinnitamiseks.
Tooge süüalune sisse.
See olid sina, kes ässitas rahvast Jershalaimi templihoonet lammutama?
Hea inimene, usu mind...
Sa nimetad mind heaks inimeseks?
Saatke siia tsentuurio Rotitapja.
Kurjategija ütles mulle "hea inimene".
Viige ta siit korraks minema ja tehke talle selgeks,
kuidas tuleb minuga kõnelda.
Vigaseks ärge lööge.
Rooma prokuraatorile tuleb öelda hegemoon.
Muid sõnu mitte tarvitada. Seista sirgelt!
Said minust aru või pean ma sind veel lööma?
Sain sinust aru. Ara löö mind.
Nimi?
Minu nimi?
Oma nime ma tean.
Jeshua.
On sm hüüdnime? - Ha-Nosm.
Kust sa pärit oled? - Gamala linnast.
Kes sa sünnilt oled?
Ma ei tea täpselt. Ma ei mäleta oma vanemaid.
Mulle on räägitud, et mu isa oli süürlane.
Kus on su elupaik?
Mul ei ole kindlat elupaika. Ma rändan linnast linna.
Seda saab öelda lühemalt - hulgus.
On sul omakseid?
Ei ole kedagi. Olen maailmas üksinda.
Oskad sa mõnda keelt peale aramea keele?
Jah. Kreeka keelt.
See olid siis sina, kes ässitas rahvast
Jershalaimi templit maha kiskuma?
Mina, hea...
Mina, hegemoon, pole eluilmaski tahtnud templihoonet maha kiskuda
ega ole ka kedagi sellele mõttetule teole ässitanud.
Pühade puhul koguneb Jershalaimi hulk igasuguseid inimesi.
Nende seas maage, ettekuulutajaid ning tuleb ette ka valetajaid.
Sina näiteks oled valetaja.
Siin on selgelt kirjas: ässitas templihoonet maha kiskuma.
Nii on tunnistanud inimesed.
Need head inimesed, hegemoon, pole midagi õppinud
ja ajasid segi kõik, mis ma rääkisin. Ma hakkan üldse pelgama,
et see segadus võib kesta veel väga pikka aega.
Ja see tuleb ainult sellest, et ta et ta mu juttu valesti üles kirjutab.
Ära teeskle hullu!
Sinu juttu pole palju kirja pandud, kuid sellest piisab, et sind üles puua.
Ei, ei, hegemoon, on üks kitsenahast pärgamendiga mees,
kes aina käib ja kirjutab.
Ma vaatasin üks kord seda pärgamenti ja kohkusin ära.
Ma pole iial rääkinud niisuguseid asju, nagu tal kirjas oli.
Vannutasin teda pärgamenti ära põletama.
Aga ta kiskus selle mul käest ja jooksis minema.
Kes see oli? - Levius Matteus. Ta oli maksukoguja.
Alguses oli ta minu vastu vaenulikja koguni solvas mind,
see tähendab, arvas, et solvas, nimetas mind koeraks.
Ma ei näe küll selles loomas midagi nii halba,
et oleks põhjust selle sõna pärast solvuda.
Aga kui ta oli mind kuulanud, muutis ta meelt.
Viskas lõpuks raha tee peale ja ütles, et tuleb minuga rändama.
Maksukoguja, kas kuulete, kes viskas raha tee peale!
Jah. Ta ütles, et siitpeale on raha talle vastik.
Sestsaadik on ta minu kaaslane.
Levius Matteus? - Jah, Levius Matteus.
Mis see ikkagi oli, mida sa turul rahvale templi kohta rääkisid?
Ma ütlesin, et vana usu tempel variseb põrmu
ja tema asemel kerkib uus tõe tempel.
Ma ütlesin nii, et see oleks arusaadavam.
Ja miks sina, hulgus, eksitad turu peal rahvast
ja võtad suu täis tõest, millest sul aimugi pole?
Mis on tõde?
Tõde on kõigepealt selles, et sul valutab nii koledasti pea,
et su meelekindlus on kadunud ja sa mõtled surmale.
Sul pole jõudu minuga rääkida, sul on raske mind vaadatagi.
Tahtmatult olen ma praegu sinu timukas,
see kurvastab mind. Sa ei saa millelegi mõelda
ja igatsed vaid seda, et tuleks sinu koer.
Ilmselt ainuke olevus, kellesse sa kiindunud oled.
Aga su piinad lõpevad kohe, peavalu läheb üle.
Eks ole, kõik ongi möödas. Ma olen selle üle väga rõõmus.
Soovitaksin sul, hegemoon, mõneks ajaks lossist lahkuda
ja teha jalutuskäik kuhugi linnast välja,
näiteks lileoni mäe aedadesse.
Äike tuleb hiljem, õhtu poole.
Jalutuskäigust oleks sulle palju kasu
ja mulle teeks rõõmu sind saata.
Mulle tulid pähe mõnesugused uued mõtted,
mis võiksid minu meelest sulle huvi pakkuda,
ja ma jagaksin neid meelsasti sinuga,
seda enam, et sa jätad väga targa inimese mulje.
Mulle tundub, et sa oled liiga kinnine
ja täielikult kaotanud usu inimestesse.
Ei või ju ometi oma hellust tervenisti ainult koerale kinkida.
Su elu on vaene, hegemoon.
Päästke tal käed lahti.
Kust sa teadsid, et ma tahtsin koera kutsuda?
See on väga lihtne, sa liigutasid kätt õhus,
nagu tahaksid silitada, ja huuled...
Tunnista üles, sa oled kuulus arst! - Ei, prokuraator, ma ei ole arst.
Olgu, kui sa tahad seda saladuses pidada, siis pea.
See ei puutu praegu asjasse.
Sa siis kinnitad, et sa pole ässitanud rahvast templit lõhkuma
või põletama või mõnel muul moel hävitama?
Hegemoon, ma kordan,
ma pole kedagi seesugustele tegudele ässitanud.
Näen ma siis nõdrameelse moodi välja?
Ei, muidugi ei näe sa nõdrameelse moodi välja.
Aga vannu siis, et seda ei olnud.
Mille nimel ma pean vanduma? - Kas või oma elu nimel.
Selle nimel on praegu ülim aeg vanduda,
sest ta ripub sul juuksekarva otsas, tea seda.
Ega sa ei arva viimati, hegemoon, et sina oled ta sinna riputanud?
Kui sa seda arvad, siis eksid rängalt.
Ma võin selle juuksekarva läbi lõigata. - Sa eksid selleski.
Kas sa ei arva, et juuksekarva läbi lõigata
võibju ainult see, kes ta üles riputas?
Nüüd ei kahtle ma enam selles,
et Jershalaimi päevavargad käivad sul karjakaupa kannul.
Sest olgu riputamisega kuidas tahes.
Aga juuksekarva lõhki ajama oled sa igal juhul meister.
Jah, sa võiksid mulle öelda, kas see on tõsi,
et sa tulid Jershalaimi ratsa eesli seljas läbi Susa värava
ja et sind saatis pööblikari, kes karjus sulle tervitusi,
nagu oleksid sa mõni prohvet?
Mul polegi üldse eeslit.
See on küll tõsi, et ma tulin Jershalaimi Susa värava kaudu,
aga ma tulin jala ja mind saatis ainult Levius Matteus,
ja keegi ei karjunud mulle midagi, tollal ei tundnud mind siin keegi.
Tunned sa selliseid mehi, nagu Dismas, Hestas ja Bar-Raban?
Ei, ma ei tunne neid häid inimesi.
Ütle mulle, miks sa kasutad kogu aeg sõnu - head inimesed?
Nimetad sa kõiki nõnda?
Kõiki. Kurje inimesi pole olemas.
Ja seda sa kuulutadki? - Jah.
Aga näiteks tsentuurio Marcus, keda kutsutakse Rotitapjaks -
kas tema on hea inimene? - Jah.
Tõsi küll, ta on ka õnnetu inimene.
Sestsaadik, kui head inimesed ta nii koledaks tegid,
on tema meel kalk ja julm. Huvitav, kes seda tegi?
Head inimesed kargasid talle kallale nagu koerad karule.
Germaanlased rippusid tal turjal ja käte-jalgade küljes.
Järelväemaniipul sattus rõngasse ja kui ratsaväeturma -
seda aga juhatasin mina - poleks tiivalt läbi murdnud,
ei oleks sul, filosoof, tulnud tegemist teha Rotitapjaga.
Kui saaks temaga rääkida, siis muudaks ta kindlasti meelt.
Aga kõikide rõõmuks seda ei juhtu
ja mina olen esimene, kes selle eest hea seisab. Kirjuta!
Hegemoon uuris Jeshua, hüüdnimega, Ha-Nostriks süüasja
ega leidnud selles kuriteokoosseisu.
Väikese Sünedrioni surmaotsust Ha-Nostrile prokuraator ei kinnita.
Et aga Ha-Nostri meelemõistusetud utoopilised kõned
saadab prokuraator Jeshua Jershalaimist välja
')a määrab tema vangistuspaigake Caesarea S&rakon'xse Vahemere ääres,
see tähendab, prokuraatori enda residentsis.
On see kõik? - Kahjuks ei.
Seadus valitseja solvamise kohta.
On lubatud kasutada kõrgeimat karistusmäära
kõikidel päevadel, pühad kaasa arvatud.
Selle seaduse järgi karistatakse koos süüalustega
ka nende lapsi, erandjuhtudel ka laste lapsi.
Hukatute sugulastel on keelatud neid leinata.
Kuula mind, Ha-Nostri!
Oled sa kunagi midagi rääkinud suurest keisrist?
Tõtt rääkida on meeldivja kerge.
Mind ei huvita, kas sulle meeldib või mitte tõtt rääkida.
Sul tuleb seda rääkida!
Kuid kaalu rääkides viimast kui sõna, kui sa ei taha,
et su surm poleks mitte üksi möödapääsmatu, vaid ka piinarikas.
Niisiis, vasta, kas sa tunned kedagi Juudast Kiriafist
ja mida nimelt sa rääkisid talle, kui sa rääkisid keisrist?
Lugu oli nõnda.
Üleeile õhtul tutvusin ma templi juures kellegi noormehega,
kes nimetas ennast Juudaks ja ütles, et on pärit Kiriafi linnast.
Ta kutsus mind all-linna enda poole külla ja kostitas mind.
Hea inimene? - Väga hea ja teadmishimuline inimene.
Ta ilmutas ülimat huvi mu mõtete vastu, oli väga külalislahke.
Süütas koguni lambid põlema?
Jah, ja palus mind avaldada arvamust riigivõimu kohta.
See küsimus huvitas teda üliväga.
Ja mida sa ütlesid?
Või vastad sa, et ei mäleta, mida sa rääkisid?
Muu hulgas rääkisin, et igasugune võim on vägivald inimeste kallal
ja et tuleb aeg, kus pole enam keisrit ega mingit muud võimu.
Inimene jõuab siis tõe ja õiguse riiki, kus mingit võimu enam tarvis pole.
Edasi! - Edasi polnudki midagi.
Jooksid sisse inimesed, nad sidusid mu kinni ja viisid vangi.
Ilmas ei saa iialgi olema ülevamat
ja inimeste meelest kaunimat võimu kui keiser Tiberiuse võim!
Ja sina, sõge kurjategija, pole väärt sellest rääkima!
Konvoi rõdult minema viia!
Jätke mind kurjategijaga kahekesi, see on riiklik asi.
Ma näen, hegemoon, et sellest on mingi pahandus sündinud,
et ma tolle Kiriafist pärit noormehega rääkisin.
Mind vaevab eelaimus, hegemoon, et temaga juhtub õnnetus.
Mul on temast väga kahju.
Ma arvan, et ilmas on veel keegi,
kellele sa peaksid hoopis rohkem kaasa tundma kui Juudale Kiriafist,
Niisiis Marcus Rotitapja, kalk ja veendunud timukas,
inimesed, kes, nagu ma näen, on sind su jutu pärast peksnud,
röövlid Dismas ja Hestas, kes koos abimeestega tapsid neli sõdurit
ja lõpuks räpane reetur Juudas - need kõik on head inimesed? - Jah.
Ja tõe riik saabub?
Saabub, hegemoon.
Ta ei saabu iialgi! Kurjategija!
Kurjategija!
Jeshua Hau-Nosm, usud sa mingeid 'yumaXa'xd'?
Jumal on üksainus. Teda ma usun.
Palu siis teda! Palu hoolega!
Tõsi küll, see ei aita.
Vastik linn.
Kui keegi oleks su surnuks pistnud enne su kohtumist Juudaga,
oleks see tõesti parem olnud.
Võiksid lasta mul minna, hegemoon. Ma näen, et mind tahetakse tappa.
Sa ei arva ometi, õnnetu, et Rooma prokuraator laseb minna
mehel, kes on rääkinud seda, mida rääkisid sina?
Või arvad sa, et ma olen valmis sinu asemele astuma?
Ma ei jaga su mõtteid!
Ja kuula mind:
Kui sa sellest hetkest peale lausud kas või ainsagi sõna,
kui sa vaid üritad kellegagi rääkida,
siis hoia end minu eest! Ma kordan: hoia end!
Hegemoon... - Vait!
Mehed, siia!
Ma kinnitan Jeshua Ha-Nostrile välja kuulutatud surmaotsuse.
Kutsuge salateenistuse ülem ja tema järel
Sünedrioni eesistuja kohusetäitja juuda ülempreester Josef Kaifa.
Kell oli umbes 10 hommikul, lugupeetud Ivan Nikolajevitsh.
Teie jutustus oli erakordselt huvitav, professor,
kuigi ta ei lähe sugugi ühte sellega, mida räägitakse evangeeliumides.
Taevas hoidku! Teie ju ometi peaksite teadma,
et evangeeliumides kirjeldatud sündmused on puhas väljamõeldis!
Kui juba evangeeliume võtta ajalooallikatena...
Seda küll, aga ma kardan, et ka seda, mida teie rääkisite,
ei saa keegi tõestada.
Oh ei! Seda saab keegi tõestada!
Asi on selles, et ma ise nägin seda kõike pealt.
Ainult et ma olin salaja, nii-öelda inkognito.
Nii et palun teid, ärge sellest kellelegi rääkige,
jäägu see meie vahele.
Kas te olete ammu Moskvas?
Ma just samal silmapilgul jõudsin Moskvasse.
Jah, jah, jah... Muide, kõik võibju olla...
Tõepoolest väga võimalik, et Pontius Pilatus
ja rõdu ja nii edasi...
Kas te tulite üksinda või koos abikaasaga?
Üksi, üksi, olen alati üksinda.
Ja kus teie asjad on, professor? Metropolis? Kus te peatute?
Mina? Ei kuskil.
Kuidas? Aga kus te elama hakkate?
Teie korteris.
Ma olen muidugi väga õnnelik,
aga minu juures on teil ebamugav. Mul on naaber, sm. Lihhodejev.
Ja Metropolis on suurepärased toad, see on esmaklassiline hotell.
Ja saatanat pole ka olemas?
Ka saatanat! - Tasem!
Ei ole ka saatanat! - See on juba tõesti huvitav.
Mida sa ka ei küsiks, midagi pole olemas!
Nii et saatanat ei ole olemas? - Rahunege, rahunege, professor!
Istuge siin seltsimees Bezdomnõiga, ma lippan nurga peale helistama
ja siis me saadame teid, kuhu aga soovite.
Te ei tunneju meie linna. - Mis siis ikka, helistage.
Enne lahkumist on mul teile palve -
uskuge vähemalt saatana olemasolusse! Rohkemat ma teilt enam ei palugi.
Olgu, olgu.
Mihhail Aleksandrovitsh!
Kas te ei taha, et laseksin silmapilk saata telegrammi teie onule Kiievisse?
Pöördväravat otsite, kodanik? Siiapoole, palun.
Minge otse ja oletegi, kus vaja.
Teilt teenäitamise eest veerand liitrit, endisele regendile peaparanduseks!
Teine osa
Sm. Oboklavski? - Jah, see olen mina.
Teile on kiirtelegramm.
Tramm lõikas mul Patriarhi tiikide juures pea maha.
Matused reedel kell kolm. Sõida kohale. Berlioz.
Minge laiali, seltsimehed!
Annushka, meie Annushka Sadovaja tänavalt!
See on tema kätetöö... Ostis poest päevalilleõli
ja lõi oma lehmaliitri värava vastu puruks...
Annushka... Annushka?
Oot-oot...
Ega ta ometi ise seda kõike niimoodi ei korraldanud?
Kuidas ta seda teha oleks võinud?
Selle peame me välja uurima! Kohe saan kõik teada.
Tunnistage üles, kes te olete.
Ei aru saama... Ei vene rääkima...
Ta ei saa aru. - Arge teeselge!
Äsja rääkisite suurepärast vene keelt. Te ei ole sakslane ega ka professor!
Te olete mõrvar ja spioon! Teie dokumendid!
Kodanik! Aidake kurjategija kinni võtta!
See on teie kohus!
Kes on kurjategija?
Kus? See või?
Kui ta on kurjategija, siis peab kõigepealt hüüdma appi.
Muidu põgeneb ta ära.
Noh, hüüame koos, Üks, kaks, kolm...
Ah sa mängid temaga kokku! Ma viin su enda miilitsasse!
Ostke piletid, kodanikud!
Ostke piletid!
Kassidel pole lubatud! Kassidega ei tohi!
Kõtt! Roni maha, muidu kutsun miilitsa!
Ta lipsas trepikotta!
Ta peitis end muidugi vannituppa.
Kirjushka! Ärge jamage! Te olete hull!
Fjodor Ivanovitsh tuleb kohe tagasi. Kaduge siit ja kähku!
Aga muidugi, ta on ju Moskva jõe ääres!
Edasi!
Palun!
Võtmed on KÜ esimehe, sm. Barssovi käes.
Lase käia!
Kus on kadunud Berliozi kabinet?
Kuidas juba kadunud?
Mihhail Aleksandrovitsh hukkus trammi all.
Mina olen tema asetäitja Zheldõrin.
Me viime läbi hukkunu paberite pitseerimise.
Kes veel korteris elab?
Varjetee direktor Lihhodejev. Aga teda praegu pole.
Surnu käsikirjad võetakse ülevaatamiseks kaasa.
Tema elamispind läheb KÜ käsutusse.
Asjad kuuluvad säilitamisele eelmainitud pinnal pärija selgumiseni.
Sain aru, sain aru.
Valva!
Gribojedovo, ei mingit kahtlust! Ta on seal!
Kuidas on parem: kas õmmelda pea keha külge? - Pole vaja,
paneme keha Gribojedovi saalis välja lõuani musta rätiga kaetult.
Õige.
Alustagem!
Ja kus te täna õhtustate, Stepan Bogdanovitsh?
Mis küsimus see on? Muidugi siin, MASSOLITis, kallis Grigori Danilovitsh.
Artshibald Artshibaldovitsh sosistas mulle kõrva,
et täna saab tellida koha au naturel. Peen värk!
Teie oskate elada, Stepan Bogdanovitsh!
Pole siin mingit erilist oskust, ainult loomulik tahtmine inimese moodi elada.
Aga kodus võibju ka õhtust süüa.
Tänan väga, kujutan ette su naist, kes püüab ühisköögis küpsetada
kastrulipõhjas koha au naturel!
Jajah...
Tervitused punaarmeelastele!
Kus siis Berlioz on?
Istume siin juba teist tundi, kesköö käes, aga Hermanit pole ikka veel.
Ta jäi kindlasti Kljazma äärde pidama. Suvilasse.
Kolmandat aastat maksan raha sisse, et Basedow tõbe põdevat naist
sellesse paradiisi saata, aga kuskilt ei paista veel midagi.
Ei maksa kadestada, seltsimehed.
Suvilaid on kõigest 22, meid on aga MASSOLIT-is 3111.
Loomulikult said suvilad kõige andekamad meie seast. - Kindralid!
Latunskil on Perelõginos 5 tuba käes.
Lavrovitshil on 6, söögitoas on tammepuust paneelid.
Praegu pole asi ju ometi selles, vaid selles, et kell on pool kaksteist.
Ta oleks võinud ometi helistada.
Kas me ei läheks alla õhtust sööma, seltsimehed?
Peab ütlema, et sel korteril, kus ma praegu elan, on juba ammu halb kuulsus.
Kaks aastat tagasi oli selle omanikuks juveliiri lesk,
Anna Frantsevna de Fougeray. Viiest toast kolm üüris ta välja,
ühe üürniku nimi oli Belmout, teise nimi pole aga meieni jõudnud.
Ja kaks aastat tagasi hakkasid korteris juhtuma seletamatud lood.
Sellest korterist kadusid inimesed jäljetult.
Puhkepäeval ilmus korterisse miilits, kutsus teise üürniku esikusse ja palus
tal miilitsajaoskonnast hetkeks läbi astuda, et kuskile allkiri panna.
Üürnik ei tulnud tagasi ei hetke pärast ega ka hiljem.
Teine üürnik kadus esmaspäeval.
Ja kolmapäeval vajus justkui maa alla Belmout. Talle tuli järele tööauto,
viis ta minema ega toonud enam kedagi tagasi.
Joome!
Mis seal ka ei juhtunud, aga pärast seda kolisime sisse meie -
Berlioz abikaasaga ja mina, tol ajal veel abikaasaga.
Päris loomulik, et kuu aja jooksul kadusid mõlemad abikaasad.
Kuid mitte jäljetult.
Berliozi abikaasat olevat nähtud Harkovis koos mingi ballettmeistriga.
Oma abikaasale muretsesin ma aga toa, kuid tingimusel,
et ta enam Sadovajale jalgagi ei tõsta.
Aga homme, täpselt keskpäeval, tulen ma sulle külla!
Ei, ei, mind pole homme kodus.
Aga ma tulen ikkagi! - Ei, ei, pole vaja!
Berlioz!
Mis Berlioz?
Berlioz?
Mis juhtus?
Berlioz jäi trammi alla! Praegu, Patriarhi tiikide juures!
Mis Benin? - Jäi vammi a“a.
Mida, mida, mida?
On vaja kohe, kohalt lahkumata, koostada kollektiivne telegramm
ja see otselgohe ära saata! - Oige!
Kuulutada välja lein!
No on alles Berlioz! Millega me teda aidata saame?
Kas sellega, et jääme ise näljasteks?
Jah, miks peaks kanakotletid raisku minema? Meie olemeju elus!
Mis teiega on, Ivan Nikolajevitsh? Mis temaga juhtus?
Milles asi, kodanik? Mida te soovite?
Bezdomnõi?
Tervist, sõbrad!
Mis temaga on? - Pidage ta kinni!
Oodake... Ivan...
Ärge laske teda... - Ta on hull!
Ta on vaja kinni siduda.
Valmis. Deliirium.
Kutsuge miilits!
Siin teda pole.
Kuidas küll miilits laskis tal niimoodi linnas ringi käia?
Kaks korda taheti kinni võtta.
Skaternõi põiktänaval ja siin, Bronnajal,
aga ma panin üle aia. - Mida ta ütles?
Vennad kirjanduses, kuulake mind kõik! Ta on saabunud!
Asuge teda kohe püüdma, kuni ta jõuab kohutavat kurja teha!
Kes on saabunud? - Konsultant!
Ja see konsultant tappis just Patriarhi tiikide juures Misha Berliozi.
Vabandust, aga ehk ütleksite täpsemalt, mismoodi tappis? Ja kes tappis?
Välismaalasest konsultant, professor ja spioon.
Ja mis oli tema nimi? - Jajah, tema nimi!
Kui ma vaid teaksin tema nime!
Ma ei jõudnud seda nimekaardilt välja lugeda.
Mäletan ainult esimest tähte, see oli W.
Nimi algas W-tähega.
Mis nimi see võis olla, mis algas W-tähega?
We, we, we, wa... wo... win,
Wagner? Wolfgang? Winter?
Wulf!
Lollakas! Mis puutub siia Wulf?
Wulf pole milleski süüdi!
Wo, wa... Ei, nii ei tule see mul meelde!
Teate mis, kodanikud, helistage otsekohe miilitsasse,
et saadetaks välja viis kuulipildujaga mootorratast professorit püüdma.
Ja ärge unustage öelda, et tal on kaasas veel kaks tegelast:
üks pikk, ruudulises, katkiste näpitsprillidega
ja must kass, hästi paks.
Mina otsin senikaua Gribojedovi läbi. Mu süda aimab, et ta on siin.
Seltsimees Bezdomnõi, rahunege!
Meie kalli Mihhail Aleksandrovitshi surm on teid rööpast välja viinud.
Lihtsalt Misha Berlioz.
Me kõik saame sellest aru. Te vajate rahu.
Kohe saadavad seltsimehed teid koju ja te leiate unustust.
Arsti! Arsti!
Kas sa ei saa aru, et professor tuleb kinni võtta?
Mis jama sa mulle ajad! Kretiin!
Seltsimees Bezdomnõi, jätke! - No sinule ma igatahes ei jäta!
Laske lahti, raisad!
Kas sa nägid, et ta oli aluspükste väel?
Aga, Artshibald Artshibaldovitsh, kuidas ma võin teda mitte sisse lasta,
ta on ju MASSOLITi liige?
Vaata ette, Nikolai, olgu see viimane kord!
Meie restorani pole selliseid uksehoidjaid pealekaubagi vaja.
Võiksid hoopis kirikuvahiks hakata.
Kiiresti! Pantelei puhvetist siia!
Miilits kutsuda. Protokoll.
Auto. Vaimuhaiglasse.
Vilista!
Kurat! Siduge lahti!
Viige ta väravate juurde.
Kas MASSOLITi liikmepilet on tal kaasas?
Ettevaatust! - Siia! Siia!
Tooge siia, mina viin vaimuhaiglasse.
Kärnane luuletaja! Kongninaline raibe! Küll ma su kätte saan!
Näete, doktor, tuntud luuletaja, Ivan Bzdomnõi,
me kardame, et äkki on deliirium. - Jõi ta palju?
On ta prussakaid, rotte, kuradeid või ringilippavaid koeri püüdnud?
Ei, jõi küll, muidugi, aga mittejust nii palju.
Ma nägin teda eile ja täna hommikul. Ta oli täiesti terve.
Miks ta aluspükstes on? Võtsite ta magamise pealt?
Ei, doktor, ta tuli niiviisi restorani. - Ahah.
Siduge mind lahti, raisad!
Tervist! - Tervist, kahju r!
Kui vana te olete? - Kasige kõik kuradile!
Miks te vihastate? Kas ma ütlesin midagi ebameeldivat?
Sellepärast, et mind, tervet inimest, võeti kinni
ja veeti väevõimuga hullumajja. - Te ei viibi hullumajas, vaid kliinikus.
Keegi ei hakka teid siin kinni pidama, kui selleks pole vajadust.
Taevas olgu tänatud!
Lõpuks ometi üks mõistlik mees selle idioodikarja sekka,
kus kõige suurem loll on see mölakas Sashka!
Kes see mölakas Sashka on? - Seesama siin, Rjuhhin, luuletaja.
See on siis tänu asemel! On ikka narts.
Tüüpiline kulakuvõsu psühholoogia poolest.
Ja pealegi kulakavõsu, kes ennast hoolega proletaarlaseks maskeerib.
Vaadake tema haput nägu ja võrrelge seda nende värsikestega,
mis ta esimeseks maiks kirjutas. Vaadake tema sisse, mis mõtted tal on!
Teil jääb suu ammuli. - Soojendasin oma rinnal madu!
Aga miks teid õieti meile toodi? - Kurat neid tobusid võtku!
Tulid kallale, sidusid räbalatega kinni ja vedasid siia.
Lubage küsida, miks te restorani pesuväel tulite?
Selles pole midagi imelikku, ma läksin Moskva jõe äärde suplema
ja mu riided varastati ära, need kaltsud jäeti asemele.
Ma ei saanud ju alasti mööda Moskvat ringi kõndida.
Panin siis need selga, pidin kiiresti Gribojedovisse jõudma.
Nii kutsutakse restorani.
Aga miks teil nii kiire oli? Mõni ametialane kohtumine?
Tahan konsultanti tabada. - Mis konsultanti?
Kas te Berliozi teate? - Seda heliloojat?
Mis heliloojat? Ei, mitte seda. Helilooja on Misha Berliozi nimekaim.
MASSOLITi sekretär Berlioz jäi täna õhtul Patriarhi tiikide juures trammi alla.
Ära valeta, kui sa ei tea! Ta sokutas ta meelega trammi alla!
Lükkas? - Mis tähendab lükkas? Ega temal pole vaja lükata!
Ta võib niisuguseid vigureid teha, et hoia alt!
Ta teadis ette, et Berlioz jääb trammi alla!
Ja mis abinõud te tarvitusele võtsite, et seda mõrvarit tabada?
Abinõud olid sellised - võtsin köögist küünla...
Aga milleks teil ikooni tarvis oli?
Nojah, ikoon... Ikoon hirmutaski neid kõige rohkem.
Aga asi on selles, et tema, see konsultant, kui olla avameelne,
on ühenduses mustadejõududega.
Niisama lihtsalt teda juba kinni ei püüa. See on ilmselge fakt.
Ta on isiklikult Pontius Pilatusega vestelnud.
Ei maksa mind sedasi jõllitada, ma räägin tõtt!
Ta nägi kõike, rõdu ja palme.
Ühesõnaga, oli Pontius Pilatusega koos, võin selle eest pea anda.
Ohoo! Kell on kaks ja mina raiskan veel aega.
Vabandust, kus teil telefon on?
Laske ta telefoni juurde.
On ta abielus? - Vallaline.
Ametiühingu liige? - Jah.
Miilitsajaoskond?
Seltsimees korrapidaja, andke otsekohe korraldus,
saata viis kuulipildujaga mootorratast välismaa konsultanti püüdma.
Mis? Sõitke mulle järele, ma tulen ise teiega kaasa.
Räägib luuletaja Bezdomnõi, hullumajast...
Kuidas teie aadress on?
Kas kuulete? Halloo! Sigadus!
Head aega! - Heldeke, kuhu te tahate minna?
Südaööl, pesuväel? Te tunnete end halvasti, jääge siia.
Tänan! Laske mind välja!
Laske välja! Ah niiviisi?! Olgu pealegi...
Või niisugused klaasid olete endale muretsenud!
Lase lahti! Ma ütlen, lase lahti!
Laske lahti, raisad, teil pole õigust!
Bandiidid!
Lase lahti!
Laske ta lahti.
Panite ikka kinni.
Ja parem ongi.
Ma olen teid hoiatanud. Eks ise teate.
Te ise maksate selle eest.
Vann, 117. üksikpalat ja valve tema juurde.
Doktor, on ta siis tõepoolest haige? - Oh, jaa.
Ja mis temaga lahti on?
Võib oletada skisofreeniat. Ja alkoholism ka veel.
Mind huvitab praegu kõige rohkem Pontius Pilatus.
Hegemoon.
Ma vaatasin läbi Jeshua Ha-Nostri süüasja
ja kinnitasin surmaotsuse.
Niisiis on surmaotsus langetatud kolmele kurjategijale -
Dismasele, Hestasele, Bar-Rabanile - ja sellele Jeshua Ha-Nostrile.
Kaks esimest on prokuraatori võimuses ja nendest siin järelikult juttu ei tule.
Kaks viimast, Bar-Raban ja Ha-Nostri,
on aga kinni võetud kohaliku võimu poolt
ja surma on nad mõistnud Sünedrion.
Seaduse järgi tuleb üks neist kahest algava paasapüha puhul vabaks lasta.
Kumma kahest kurjategijast kavatseb Sünedrion vabastada -
Bar-Rabani või Ha-Nostri?
Sünedrion palub vabaks lasta Bar-Rabani.
Tunnistan, et see vastus üllatab mind.
Antud juhul on ilmselgelt tegemist eksitusega.
Bar-Rabani ja Ha-Nostri süütegude ränkus poleju üldse võrreldav.
Ta lubas endale otseseid mässule õhutamisi, tappis valvuri.
Seoses sellega palun ma ülempreestrit otsus uuesti läbi vaadata
ja jätta vabadusse see, kes on vähem kahjulik -
seda on aga kahtlemata Ha-Nostri. Niisiis...
Sünedrion on asja põhjalikult uurinud teatab teist korda,
et kavatseb vabaks lasta Bar-Rabani.
Kuidas? Isegi pärast minu eestkostmist?
Pärast selle eestkostmist, kelle suu läbi räägib Rooma võim?
Ülempreester, ütle seda kolmandat korda.
Kinnitan kolmandat korda, et me laseme vabaks Bar-Rabani.
Hästi.
Olgu nii.
Mul pole õhku, mul pole õhku!
Täna on lämbe, kuskil müristab. Tänavu on nissanikuu väga ränk.
Ei, palavus pole süüdi, mu õhupuudus tuleb sellest,
et sina mu kõrval seisad, Kaifa.
Hoia end, ülempreester.
Mis ma kuulen, prokuraator?
Sa ähvardad mind pärast otsuse langetamist,
mille sa ise kinnitasid? On see võimalik?
Ega keegi meid viimati pealt kuula, hegemoon?
Mis sa nüüd, Kaifa, kes võiks meid siin praegu kuulda?
Kas ma olen siis noore hullu moodi, kes täna hukatakse?
Olen ma siis poisike, Kaifa?
Ma tean, kus ma räägin ja mis räägin.
Aia ümber on valve ja lossi ümber on valve,
nii et hiirepoegki ei pääse ühestki praost läbi.
Või mis hiirepoeg - ei pääse isegi see,
mis ta nimi oligi - see Kiriafist pärit mees.
Muide, mäletad sa teda, ülempreester?
Kui selline mees oleks siia pääsenud, oleks tal oma saatuse üle
kibedalt kurta tulnud, seda sa muidugi usud?
Ja tea, ülempreester, et siitpeale ei leia sa enam rahu!
Ei sina ega su rahvas.
Seda ütlen mina, Pilatus Pontiusest, ratsanik Kuldne Oda!
Ma tean, tean, et sa vihkad juuda rahvast
ja et tood talle palju kannatusi.
Aga sul pole võimu teda seeläbi hukka saata. Jumal kaitseb teda!
Ta võtab kuulda, võtab veel kuulda kõigevägevam keiser
ja päästab meid metsalise Pilatuse käest! - Oh ei, Kaifa!
Sa oled liiga palju keisrile minu peale kaevanud,
nüüd on tulnud minu kord.
Nüüd lendab minu sõnum ja ta saab teada,
kuidas te siin paadunud mässajaid surma eest varjate.
Sa näed siin Jershalaimis veel palju rohkem kui üht khorti, palju rohkem.
Linnamüüride alla tuleb kogu Fulminata leegion,
tuleb araabia ratsavägi ja siis sa alles kuuled kibedat nuttu ja halamist.
Tuleta siis meelde päästetud Bar-Rabani!
Ja kahetsed, et saatsid surma rahusõnumit kuulutava filosoofi.
Usud sa ise seda, mida räägid?
See meelitaja ei toonud Jarshalaimi mitte rahusõnumit
ja sina, ratsanik, mõistad seda suurepäraselt!
Sa tahtsid ta vabaks lasta, et ta rahvast eksiteele ahvatleks,
et ta usku teotaks ja viiks rahva roomlaste mõõkade ette!
Aga mina, juuda ülempreester,
kuni ma elus olen, ma ei lase usku teotada ja seisan rahva eest!
Kas kuuled, Pilatus? Kuula, prokuraator! Kas sa tõesti arvad,
et seda oleks saanud põhjustada närune röövel Bar-Raban?
Keskpäev on kätte jõudmas. Me sattusime jutlema,
kuid nüüd oleks vaja jätkata ja otsus välja kuulutada.
Stjopa, kui sa kohe üles ei tõuse, lastakse sind maha.
Laske maha, tehke, mis tahate,
aga ma ei tõuse.
Tere päevast, üliarmas Stepan Bogdonovitsh! - Mida te soovite?
Kell on üksteist.
Ma ootan juba täpselt tund, millal te ärkate, sest te määrasite
mulle kokkusaamise kell kümme. Siin ma siis olengi.
Vabandage...
Öelge, palun, mis teie nimi on? - Kuidas? Te olete mu nime unustanud?
Vabandage, ausaltöeldes ma eile veidi... Kohe võtan peromedooli.
Ei, ei, kallis Stepan Bogdanovitsh, peromedool teid ei aita.
Järgige vana head reeglit, ravige mürgitust mürgiga.
Ainus, mis teid elule tagasi toob, on kaks pitsi viina
terava ja tulise sakuskaga.
Ja teie? - Suurima heameelega.
Kuidas on?
Loodan, et nüüd tuli teile minu nimi meelde?
Kuulge ometi!
Mulle näib, et jõite eile viina peale veel portveini.
Taevas hoidku, kes siis niimoodi teeb?!
Ma palun teid, jäägu see meie vahele. - Aga muidugi, muidugi.
Ainult Hustovi eest ei saa ma pead anda. - Kas te siis tunnete Hustovit?
Eile nägin teda korraks teiega koos.
Kuid piisab ühest pilgust, et mõista - ta on tõbras,
keelekandja, pugeja ja tallalakkuja. - Tõsi, mis tõsi.
Musta maagia professor Woland.
Saabusin eile päeval välismaalt Moskvasse,
ilmusin kohe teie juurde ja pakkusin külalisetendusi varietees.
Teie helistasite Moskva oblasti vaatemängude komisjoni
ja kooskõlastasite selle küsimuse.
Lõpuks kirjutasite professor Wolandiga alla lepingule seitsmele etendusele
ja leppisite kokku, et Woland tuleb täna kell kümme hommikul
teie juurde üksikasju kooskõlastama. Siin ma nüüd olengi.
Näinud, mis seisundis te olete, saatsin Grunja lähimasse gastronoomi ja...
Lubage, et ma tasun teile. - Milline rumalus.
Lubage, ma vaatan korraks lepingut. - Olge lahke, palun.
Ja paber 10000 rubla suuruse avansi kättesaamise kohta.
Üks hetk.
Tere. See veel puudus!
Ah, Berlioz, Berlioz! Kes oleks võinud arvata!
Tere hommikust, Grigori Danilovitsh, Lihhodejev räägib.
Lugu on nii, et minu juures istub see kunstnik, Woland.
Ma tahtsin küsida, kuidas jääb tänase õhtuga?
Must maag? - Jah.
Kuulutused on kohe valmis. Te tulete varsti? - Poole tunni pärast.
Grunja!
Kelle kass siin kolab? Kust ta tuli?
Rahunege, Stepan Bogdanovitsh, see kass on minu.
Ärge ärrituge.
Grunjat pole enam siin, ma saatsin ta Voronezhi.
Ta kaebas, et te ei taha talle puhkust anda.
Ma näen, et olete veidi üllatunud, kallis Stepan Bogdanovitsh.
Ja ometi pole siin midagi üllatavat, see on minu kaaskond.
Ja minu kaaskond vajab ruumi, nii et keegi meist on siin korteris ülearune.
Ja mulle näib, et ülearune olete just teie.
Nemad, nemad!
Ja üldse sigatsevad nad viimasel ajal jubedalt.
Joovad, soetavad naistega vahekordi, kuritarvitades oma ametiseisundit,
ei tee midagi ega suudagi teha, sest nad ei taipa mõhkugi neile usaldatud tööst.
Ajavad ülemustele puru silma.
Muudkui kihutab ametiautoga ringi!
Mina küll aru ei saa, kuidas ta üldse direktoriks sattus?
Ta on sama hea direktor nagu mina peapiiskop.
Lubage, ma saadan ta Moskvast kus kurat, messire?
Messire, lubage mul? Kõtt!
Ma palun teid, öelge, mis linn see on!
Noh, kas teate!
Ma ei ole purjus, minuga on midagi juhtunud,
Ma olen haige. Kus ma olen? Mis linn see on?
Jaka muidugi.
MEISTER JA MARGARITA
Kolmas osa
Doktor Stravinski. - Nagu Pontius Pilatus.
Palun.
Terve toimiku olete kokku pannud!
Sic transit gloria mundi! Skisofreenia.
Ma teadsin seda.
Te olete luuletaja? - Ma olen luuletaja.
Ja teie olete professor. Ja teie olete siin kõige tähtsam?
Ma pean teiega rääkima. - Selleks ma tulingi.
Asi on selles, et mind tembeldati siin hulluks
ja keegi siin ei soovi mind kuulata!
Oh ei, me kuulame teid siin tähelepanelikult ära
ja teid hulluks tembeldada ei luba me kellelgi.
Siis kuulake!
Eile õhtul tutvusin ma Patriarhi tiikide juures
salapäraase isikuga, välismaalasega. Mitte välismaalasega...
Aga ta teadis ette Berliozi surma ja oli isiklikult näinud Pontius Pilatust!
Pilatust? Kas seda, kes elas Jeesus Kristuse ajal? - Seesama.
Ja teie sõber Berlioz jäi trammi alla? - Just nimelt!
Eile minu silme all Patriarhi tiikide juures.
Aga seesama saladuslik kodanik... - Pontius Pilatuse tuttav.
Nimelt tema! Tema ütles ennem, et Annushka ajas päevalilleõli maha
ja tema komistaski sellesama koha peal! Kuidas see teile meeldib?
Aga kes on see Annushka? - Annushka pole siin üldse oluline,
kurat teda teab, kes ta selline on! Mingi loll Sadovajalt!
Oluline on see, et ta teadis ette, saate aru,
teadis ette selle päevalilleõli kohta! Kas teie mõistate mind?
Suuurepäraselt mõistan. Arge ärrituge, jätkake.
Ma jätkan.
Niisiis, see kohutav tüüp valetab, et ta on konsultant.
Tal on üliinimlikud võimed,
näiteks pole teda võimalik taga ajades kätte saada.
Ja teda saadavad kaks tegelast. Need on omaette tüübid,
üks on pikk ja ruudulises, katkised prillid ees,
ja hiiglasuur kass, kes oskab ise trammiga sõita.
Peale selle on ta isiklikult Pontius Pilatuse juures rõdul olnud,
selles pole vähimatki kahtlust.
Mis see siis olgu?
Ta tuleb jalamaid kinni võtta, muidu võib ta kohutavat kurja teha.
Ja siis taotletegi tema arreteerimist? Sain ma õigesti aru?
Absoluutselt õigesti.
Ja kuidas oleks võimalik seda mitte taotleda, mõelge ise järele!
Seejuures aga peetakse mind siin vägivaldselt kinni,
torgitakse lampi silma, vannitatakse, päritakse, mis mees oli onu Fedja!
Ta on ju ammu surnud! Ma nõuan, et mind siit otsekohe välja lastaks!
See on tore, väga tore. Kõik saigi selgeks.
Ei ole ju tõesti mõtet tervet inimest ravilas kinni pidada.
Kirjutan teid otsekohe siit välja, kui mulle ütlete, et te mõistus on korras.
Ärge tõestage, öelge ainult. On teie mõistus korras?
Mu mõistus on korras.
Tore. Aga kui see on nii, siis vaatame asja loogiliselt.
Võtame teie eilse päeva. Eile te riputasite ikooni rinda.
Oli nii? - Oli. - Oli.
Tulite restorani pesuväel, põlev küünal käes,
ja kaklesite seal kellegagi. Oli? Oli.
Siia sattudes helistasite miilitsasse ja palusite saata kuulipilduja.
Siis üritasite aknast välja hüpata. Küsime nüüd,
kas sedasi tegutsedes on võimalik kedagi kätte saada või arreteerida?
Kui teie mõistus on korras, siis te vastate ise, et mitte mingil juhul.
Te tahate siit ära minna? Olge lahked.
Aga lubage küsida, kuhu te kõigepealt lähete? - Muidugi miilitsasse.
Ja millest te miilitsas kõigepealt räägite? - Pontius Pilatusest.
Fjodor Vassiljevitsh, kirjutage palun kodanik Bezdomnõi välja.
Aga see tuba jätke vabaks, voodipesu pole tarvis vahetada.
Kahe tunni pärast on kodanik Bezdomnõi jälle siin.
Miks peaksin jälle siia sattuma? - Selle pärast,
et niipea kui te ilmute aluspükste väel miilitsasse
ja ütlete, et kohtasite inimest, kes oli Pontius Pilatusega isiklik tuttav,
tuuakse teid silmapilk siia. - Mis puutuvad siia aluspüksid?
Ma mõtlen peaasjalikult Pontius Pilatust. Aga ka aluspükse.
Aga ta tuleb kinni püüda! Kas te saate sellest aru?
Kas peab siis selle pärast ise ringi jooksma?
Pange paberile kõik oma kahtlused ja süüdistused,
mis teil sellele inimesele esitada on.
Pole midagi lihtsamat, kui saata teie avaldus vastavasse asutusse.
Esitan teile ainult ühe tingimuse - ärge pingutage oma aju
ja püüdke vähem mõelda Pontius Pilatusele.
Paljugi, mis võidakse kokku rääkida. Kõike ei maksa ometi uskuda.
Sain aru. Palun andke mulle paberja sulg.
Fjodor Vassiljevitsh, andke luuletajale paberja lühike pliiats.
Ja proovige hapnikku ja vanne.
Esitage avaldus.
Seltsimees Bossoi, palun eraldage mulle kadunud Berliozi elamispind!
Luban, et teen seal oma kulul remondi! - Esitage avaldus.
Viitan väljakannatamatule kitsikusele
ja võimetusele elada ühes korteris bandiidiga. - Avaldus!
Seltsimees Kvasov varastas minult pelmeenid,
pannes need vahetult oma taskusse. - Esitage avaldus.
Luban lõpetada elu enesetapuga. - Avaldus.
Avaldus!
Seltsimees Bossoi, tunnistan teile üles, ma olen rase.
Seepärast pretendeerin kadunu elamispinnale. - Avaldus!
Kas minu juurde, kodanik?
Kes teie olete, kodanik?
Ohoo! Nikonor Ivanovitsh! Nikonor Ivanovitsh!
Kuidas teie siia saite?! Nikonor Ivanovitsh!
Vabandage, kas te olete ametiisik? - Oh, Nikonor Ivanovitsh!
Kes on õieti ametiisik ja kes mitte?
Kõik sõltub sellest, mis seisukohast vaadata.
Nikonor Ivanovitsh, see kõik on ebakindel ja suhteline.
Täna ma olen ametiisik, homme aga võin äkki juba mitte olla
ja vahel juhtub ka vastupidi. Oi, kuidas juhtub.
Kes te siis lõppude lõpuks olete? Teie nimi?
Minu nimi on... ütleme Korovjev.
Kas te ei tahaks einet võtta, Nikonor Ivanovitsh?
Niisama, omade vahel, mis? - Mis einest te räägite?
Kadunu tubades pole lubatud istuda!
Mida te siin üldse teete? - Mina, kas teate,
olen tõlgiks välismaalase juures, kelle residents on selles korteris.
Välismaa artisti, härra Wolandi
kutsus varjetee direktor Stepan Bogdanovitsh Lihhodejev
lahkelt peatuma oma külalisetenduste ajal tema korteris.
Selle kohta kirjutas ta veel eile teile kirja palvega
kirjutada välismaalane siia ajutiselt sisse,
kuni ta ise viibib Jaltas. - Midagi pole ta mulle kirjutanud.
Kuidas siis ei ole, otsige oma portfell läbi.
Ei ole kirjutanud. Ülevalt kolmas leht.
Noh?
Kuidas ma selle ometi ära unustasin?
Millal siis Lihhodejev Jaltasse sõidab?
Ma olen siin.
Tema juba põrutas, ta on juba kurat teab kus.
Kuna härra Woland ei taha mingi hinna eest elada hotellis
ning ta peab lahedusest lugu,
siis kas ei üüriks korteriühistu nädalaks ajaks talle kogu korteri,
see tähendab ka kadunu toad? Temal, kadunukesel, on ju ükspuha,
temal pole seda korterit enam tarvis, eks ju?
Välismaalased peavad elama Metropolis.
Maju räägin teile, ta on kuradima tujukas.
Ei taha ja kõik! Talle ei meeldi hotellis.
Ütlen teile enamgi veel, mul on siiamaani neist välismaalastest,
te ei usu mind, sõidab siia ja hakkab spioneerima nagu viimane tõbras
või ajab oma tujudega hauda: see pole hea ja too ei kõlba!
Te saateju minust aru.
Aga teie ühistule, Nikonor Ivanovitsh, oleks see väga kasulik,
teeksite head äri. Kitsi ta ei ole. Miljonär.
Kõigepealt tuleb see küsimus kooskõlastada Inturisti bürooga.
Ma mõistan!
Kooskõlastage, muidugi, kooskõlastage!
Siin on teile telefon, hakake kooskõlastama!
Ja nõudke korralik summa.
Kelle käest siis veel nõuda kui mitte välismaalase käest!
Kui te järgmisel suvel välismaale sõidate,
tulge kindlasti tema juurest Nizzast läbi.
Milline villa tal on! Teil jääb suu lahti.
Halloo, halloo.
Inturist? - Jah. Noh?
Bassoi räägib, korteriühistu esimees.
Me teame härra Wolandi kavatsusest elada Lihhodejevi erakorteris.
Meil pole selle vastu midagi. - Suurepärane!.!
Palun teid!
Mis siis ikka, korteriühistu on nõus andma nädalaks üürile
korteri nr. 50 artist Wolandile, hinnaga... - Jah?
Hinnaga... Hinnaga 500 rubla päevas.
Nii, 500 korda 7 on...
See on 3500. 3500, seda on vähe!
Küsige viis.
Annab.
Ein, zwei, drei...
See on rangelt karistatav. - Keegi ju ei näe.
Kus on tunnistajad?
Oh, Nikonor Ivanovitsh, mis see siis olgu?
See on ju...
Kõike head. - Tss!
Ütle, armas Fagott, kas sinu arvates on Moskva elanikkond väga muutunud?
Täpselt nii, messire.
Mis siis ikka, täna õhtul varjetees näeme.
Muuseas, mulle ei meeldi see Nikonor Ivanovitsh. Ta on paadunud suli.
Kas ei saaks teha nii, et ta enam siia ei tule?
Messire, teil tarvitseb vaid käskida.
Halloo! Pean oma kohuseks teatada,
et meie korteriühistu esimees Sadovaja tänava majas nr. 30%,
Nikonor Ivanovitsh Bossoi hangeldab valuutaga. Jah, jah.
Praegu on tal korteris, väljakäigu ventilatsioonilõõris
paberi sisse pakitud 400 dollarit. Kes räägib?
Räägib nimetatud maja elanik Timofei Kvastov.
Aga palun teid minu nimi saladuses hoida.
Kardan ülalmainitud esimehe kättemaksu.
Pagan neid võtaks! Süüa ka ei lasta!
Mind ei ole kodus, ei ole mind.
Korteri kohta ütle, et nädala pärast on koosolek.
Korteriühistu esimehe, seltsimees Bassoi korter? - Jah.
Milles asi on?
Meil korteris ei saa midagi seesugust olla.
Kas teil dokumendid on? Vabandan.
Tulge.
Nii, dollarid ventilatsioonilõõris.
Kas see on teie pakk? - Ei ole, see on vaenlaste kätetöö.
Ka sedajuhtub.
Mis siis ikka, tuleb ka ülejäänu ära anda.
Pole mul midagi!
Ei ole, jumal olgu tunnistaja, ma pole neid käeski hoidnud!
Siin on leping...
Kuradima tõlk, suskas pihku, Korovjev, näpitsprillid ees...
Seltsimehed! Võtke nad kinni!
Meie majas on mustad jõud!
Tunnista üles, Ivanõtsh, pääsed kergemini!
Sa igavene loll!
Istuge.
VARIETEETEATER
Issand jumal küll!
Varenuhha, helista veel kord Lihhodejevile.
Pole Lihhodejevit kodus, saatsin sinna käskjalg Karpovi,
korteris pole kedagi.
Siin see on.
Kurat teab mis!
Ei meeldi mulle see asi! Ei meeldi!
Kust ta tema välja kaevas? Kurat teda võtaks!
Kus Lihhodejev on? Kus? Mul asjaajamine seisab!
Ega ta ometi Berliozi kombel trammi alla jäänud?
Tore oleks.
Kus siin varietee on? - Siin.
Teile on välktelegramm. Kirjutage alla.
Jaltast Moskvasse, varieteele.
Täna pool kaksteist ilmus paljajalu kriminaaljälitusse satään,
pükstesse ja öösärki riietatud vaimuhaige.
Nimetab end varietee direktor Lihhodejeviks.
Saatke välktelegramm Jalta kriminaaljälitusse. Kus on Lihhodejev?
Tere, mina olen teie tädi! Veel üks üllatus.
Teine Vale-Dmitri!
Nii...
Halloo! Telegraaf?
Varieteearve.
Võtke vastu välktelegramm. Jalta kriminaaljälitus,
Direktor Lihhodejev on Moskvas. Finndirektor Rimski.
Teie olete Nikonor Ivanovitsh Bossoi, korteriühistu esimees Sadovajal 302 b?
Olen jah Nikonor, muidugi olen ma Nikonor,
aga olen ma siis kellegi esimees? - Mispärast nii?
Aga seepärast, et kui oleksin esimees,
siis oleksin pidanud aru saama, et see on vanakuri ise!
Sest kuidas asi oli?
Prillid puru, kaltsud seljas, on see siis mõni välismaalase tõlk?
Kellest te räägite? - Korovjevist!
Passib meil 50. korteris. Pange kirja.
Ta tuleb kohe kinni võtta. Pange kirja - kuues trepikoda.
Ta on seal. - Kust sa valuuta said?
Jumal on taevas, jumal on vägev, ta näeb kõike!
Pole ma teda ilmaski käes hoidnud, pole mul aimugi, mis asi see valuuta on.
Issand tahab mind nuhelda mu pattude eest.
Olen võtnud! Olen võtnud küll, aga meie, Nõukogude raha.
Olen raha eest sisse kirjutanud, ei aja tagasi, on ette tulnud.
Meie hea sekretär Prolezhnev on ka paras poiss.
Tegelikult on korteriühistus kõik vargad. Aga valuutat ei ole ma võtnud!
Aitab nüüd lolli mängimisest!
Räägi, kuidas dollarid ventilatsiooni sattusid?
Tahate, söön selle peale mulda, ma pole võtnud!
Aga Korovjev, tema on kurat.
Igasugusel kannatusel tuleb lõpp, räägi inimkeeli!
Seal ta on! Seal ta on, kapi taga!
Irvitab teine! Ja tema prillid...
Võtke ta kinni!
Piserdage püha vett! Piserdage püha vett!
Kirjutage alla.
Mis?
Palun uskuda, Wolandi hüpnoosi paisatud,
tõestage välktelegrammiga kriminaaljälitusele minu isik,
Lihhodejev.
Sa ju rääkisid temaga telefoni teel pärast ühtteistkümmend!
See on naeruväärne! See on naeruväärne!
Rääkisin, või ei rääkinud, aga ta ei saa praegu Jaltas olla!
See on naeruväärne!
Ta on purjus. - Kes on purjus?
Lihhodejev. Hüpnoos...
Aga kuidas ta Wolandist teadis? Ei, ei, see on jama. See on jama!
Kus see Woland üldse peatub?
Inturist? Varieteest räägitakse.
Öelge, kus peatus artist Woland?
Noh? - Lihhodejevi juures.
Tee lahti.
Mitte kedagi.
Puhas.
Imelik. Lähme.
Kus Korovjev on? - Ma ei tunne mingit Korovjevit.
Kuidas nii, Prolezhnev, ise olete juhatuse sekretärja ei tea,
kes teil elab? - Ma ei tea, pole näinud, ei vastuta.
Aga juhatuse esimees Bossoi vastutab.
Istuge.
Teile on fototelegramm.
Kirjuta alla.
Moskva, varietee. Tõenduseks minu käekiri, allkiri.
Teatage välktelegrammiga oma kinnitus.
Korraldagi salajane Wolandi jälgimine. Lihhodejev.
See ei ole võimalik! - Anna!
See on tema käekiri! - Ei saa aru! Ei saa aru!
Mitu kilomeetrit on Jaltasse?
Mõtlesin! Juba mõtlesin selle peale!
Raudteed pidi on Sevostoopolisse poolteis tuhat,
sealt Jaltasse veel oma 80.
Linnulennult on muidugi vähem. Aga kes teda lennukisse laseb?
Kõik. Kõik.
Võtke vastu välkteleg ramm.
Varietee, jah. Jaltasse. Kriminaaljälitus, jah.
Täna, umbes pool kaksteist rääkis Lihhodejev minuga isiklikult Moskvas
telefoni teel. Punkt. Peale seda pole Lihhodejev tööle ilmunud,
telefoni teel pole teda kätte saada võimalik. Punkt.
Käekirja vastavust tunnistan. Punkt.
Nimetatud artisti jälgimiseks rakendan abinõud. Punkt.
Finndirektor Rimski.
Väga tark tegu.
Aga nüüd, Ivan Saveljevitsh, vii see kõik isiklikult NKVDsse.
Las nad seal uurivad.
See on igatahes ülimalt tark tegu.
Kõik.
Kuhu?
Jah? - Halloo!
Kas ma tohin paluda kunstnik Wolandit? - Nemad puhkavad praegu.
Aga kes teda küsib? - Varietee administraator Varenuhha.
Ivan Saveljevitsh! Olen ülimalt rõõmus, et kuulen te häält!
Kuidas käsi käib? - Merci, aga kellega ma räägin?
Ma olen tema abiline, abiline ja tõlk Korovjev.
Olen teie teenistuse, kallis Ivan Saveljevitsh!
Kasutage mind, nagu heaks arvate. Niisiis?
Vabandage, kas Stepan Bogdanovitsh Lihhodejevit ei ole praegu kodus?
Kahjuks ei ole, kahjuks ei ole. Sõitis ära. Sõitis ära.
Kuidas sõitis ära? Ja kuhu?
Kuidas kuhu? Läks linnast välja autoga sõitma.
Kuidas? Kuidas sõitma? Ja millal ta tagasi tuleb?
Ütles, et läheb hingab veidi värsket õhku ja tuleb tagasi.
Merci. Olge nii lahke ja andke edasi monsieurWolandile,
et ta esineb täna õhtul kolmandas osas.
Ivan Saveljevitsh, ilmtingimata. Otsekohe. Kindlasti ütlen edasi.
Palun vastu võtta minu kõige paremad,
kõige palavamad tervitused ja soovid. Edu! Kordaminekut!
Täielikku õnne! Võite! Kõike! Kõike!
No muidugi, seda maju rääkisin!
Pole see mingi Jalta, ta läks autoga sõitma.
Kui see nii peaks olema!
Tuli meelde, tuli meede, tuli meelde!
Pushkinos avati uus kõrts "Jalta"! Kõik on selge!
Sõitis sinna, jõi end täis ja saadab nüüd sealt telegramme!
See väljasõit läheb talle kalliks maksma! Oi kui kalliks!
Pea, aga kuidas siis kriminaaljälitusega jääb?
Jama kõik! Jama! See on üks tema naljadest.
Kas viin ikka kirja ära? - Tingimata.
Jalta. Moskva. Varietee. Tänan tõenduse eest.
Kiiresti 500 kriminaaijäiitusse. Minule.
Homme lendan Moskvasse. Lihhodejev.
Ta on hulluks läinud. Jumal hoidku, Grigori Danilovitsh,
minu arvates saadad sa raha küll asjata.
Pole midagi, pole midagi. Raha tuleb tagasi.
Aga temal tuleb selle pikniku eest ränka hinda maksta.
Mine, Ivan Saveljevitsh, ära viivita.
Pane kõrvale ja ära müü, 30 parimat kohta loozhides ja parteris.
Ivan Saveljevitsh Varenuhha? - Teda pole teatris.
Ärge mängigi tola, Ivan Saveljevitsh, vaid kuulake.
Neid telegramme ärge kuhugi viige ja ärge neid ka kellelegi näidake!
Kes räägib? Jätke need naljad, kodanik!
Kohe tehakse kindlaks, kes te olete! Teie number?
Varenuhha, sulle öeldakse sulaselges vene keeles,
ära vii neid telegramme kuhugi!
On aga...
Kas see olete teie, Ivan Saveljevitsh? - Mina.
Väga, väga meeldiv.
Mis sul portfellis on lontrus? Telegrammid?
Kas sind telefoni teel ei hoiatatud, et sa neid viima ei läheks?
Hoiatati või mitte? - Hoiatati.
Ja sina jooksid neid ikka viima?
Anna portfell siia, tõbras! - Anna portfell!
Las ma suudlen sind.
Miilitsajaoskonnale.
MASSOLITi liikme, Ivan Nikolajevitsh Bezdomnõi avaldus.
Eile õhtul tulin ma koos kadunud M.A.Berlioziga Patriarhi tiikide äärde.
Kuidas siis nii - tulin kadunud Berlioziga?
Surnud ju ei käi.
Tõepoolest, nii hakkavadki veel hulluks pidama.
Nii... Berlioziga...
Avaldus. Eile õhtul tulin ma koos M.A.Berlioziga, hiljem kadunuga,
Patriarhi tiikide äärde.
Nii!
Eile õhtul tulin ma koos M.A.Berlioziga, kes jäi trammi alla
ja kes polnud helilooja...
Artist Sazonov, keda on innustanud meie tööstuse edusammud sel hooajal,
suurendas rullide arvu oma säravas etteastes kahe rulli võrra,
mis on kahe rulli võrra rohkem kui eelmisel hooajal.
Paradoks! Aplaus, seltsimehed!
Teatri pääsla. - Ega Varenuhha tagasi ole?
Kust kohast? - Ise tean, kust kohast!
Mille eest? Mille eest?!
Saabus välismaa kunstnik. - Issand jumal küll!
Niisiis kodanikud, kohe hakkab teie ees esinema
kuulus välismaalasest kunstnik monsieur Woland,
kes demonstreerib meile musta maagiat.
Muidugi, me kõik mõistame, et musta maagiat pole tegelikult olemas.
Maestro Woland on lihtsalt omandanud kunsttükkide tegemise kõrge tehnika.
Seda me näemegi etenduse kõige huvitavamas osas,
see on selle tehnika paljastamisel. Palume härra Wolandit!
Tugitool mulle!
Sul oli õigus, kulla Fagott, linlased on oluliselt muutunud,
ma räägin väliselt, nii nagu ka kogu linn.
On ilmunud need, mis nad nüüd olidki,
trammid, autod... - Bussid.
Välismaa kunstnik väljendab oma vaimustust
Moskva tehnilise kasvu üle ja muidugi ka moskvalaste üle.
Kas ma tõesti avaldasin vaimustust? - Mingit vaimustust te avaldanud pole.
Mida see inimene siis räägib? - Ta lihtsalt valetas!
Õnnitlen teid, härra Valetanu!
Mind muidugi ei huvita niivõrd bussid, telefonid ja muu...
Aparatuur? - Täpselt õige, tänan.
Vaid hoopis tähtsam küsimus,
kas need linnaelanikud on muutunud ka sisemiselt?
Issand jumal, aita mind!
Jah, see on tähtsaim küsimus, härra.
Me oleme liiga kauaks juttu puhuma jäänud, Fagott,
publikul hakkab igav. Näita alustuseks midagi lihtsamat.
Kaardipakk, austatud kodanikud, on seitsmendas reas,
kodanik Partshevski käes, kolmerublase ja kohtukutse vahel,
milles teda kästakse tulla kohtusse aru andma
kodanik Zelkovale alimentide maksmise asjus.
Need on ju päris kümnekad!
Tehke minuga ka selline kaardipakitrikk!
Aga miks teiega üksinda? Avec plaisir!
Kõik võtavad sellest rõõmuga osa! Räägin ma õigust?
Ein, zwei, drei!
MEISTER JA MARGARITA
N osa
Kas tohib istet võtta?
Kuidas te siia sattusite? Rõduvõred on ju lukus?
Kuu aega tagasi näppasin ma võtmekimbu
ja nüüd saan mõnikord naabril külas käia.
Siis te võite ju jalga lasta, võion see liiga kõrgel?
Ei, ma ei saa siit jalga lasta,
mitte selle pärast, et rõdu on liiga kõrgel, vaid mul pole kuhugi minna.
Nii et siis istume? - Istume.
Niisiis, kodanikud, me nägime niinimetatud massihüpnoosi juhtumit.
See puhtteaduslik katse tõestab ülihästi,
et ei mingeid imesid ega maagiat pole olemas.
Palume maestro Wolandit see katse paljastada.
Kohe näete, kuidas need näilised rahapaberid kaovad niisama äkki,
nagu nad ilmusidki.
See aga kuulub niinimetatud valetamise juhtumite hulka.
Rahapaberid, kodanikud, on ehtsad!
Ja üldse, see konferansjee on mind ära tüüdanud!
Topib oma nina sinna, kuhu vaja pole,
ajab valelike märkustega etenduse nurja!
Mida meil tuleks temaga ette võtta? - Kiskuge tal pea otsast!
Pea otsast kiskuda! Hea mõte!
Peemot, lase käia!
Kutsuge arst!
Ärge piinake teda!
Jumala pärast, ärge piinake teda!
Mis me siis teeme, kodanikud, kas anname talle andeks?
Anname andeks!
Mida käsite teha, ?
Mis siis ikka,
nad on nagu inimesed kunagi.
Armastavad raha, aga see on alati nii olnud.
Olgugi kergemeelsed, aga ometi.
Ja halastuski pole neile vahel võõras.
Tavalised inimesed,
tuletavad mulle endisi meelde.
Ainult korteriküsimus on nad ära rikkunud.
Huvitav, kas endised on alles?
Pange pea tagasi.
Ega ei pigista?
Keri siit minema! Ilma sinuta on lõbusam.
Ma loodan, et te pole märatseja. Sest, kas teate, ma ei kannata lärmi,
sekeldamist, vägivalda ega muid seda laadi asju.
Eile restoranis virutasin küll ühele vastu molu.
Põhjus? - Kui aus olla, siis üsna ilma põhjuseta.
Väga inetu.
Ja pealegi, miks te kasutate niisugust väljendusviisi: virutasin vastu molu?
Pole ju teada, kas inimesel on nägu või molu.
Vist on siiski nägu.
Ei, see komme jätke kohe alatiseks maha.
Teie elukutse? - Luuletaja.
Kuidas mul küll ei vea.
Ja kuidas on teie nimi? - Bezdomnõi.
Kas teile ei meeldi mu luuletused? - Mitte üks raas ei meeldi.
Milliseid te lugenud olete? - Ma pole neid üldse lugenud.
Kust te siis teate? - Nagu ma poleks teisi lugenud.
Või on seekord tegemist imega?
Olgu, ma olen nõus uskuma.
On teie luuletused head või mitte, öelge ise.
Nad on jõledad.
Ärge kirjutage enam!
Tõotan.
Ja vannun!
Nüüd, kus me sellest tüütusest, konferansjeest, lahti saime,
avame moeäri!
Viimased mudelid naistekleite, kingi, kübaraid, aluspesu.
Kolmekümne viienda aasta kevad-suvi.
Pariis, Rooma, Berliin.
Guena'me, Ghana m 5,
Mitsouko, Narcisse noir,
õhtukleidid, kokteilikleidid.
Võtke, proua.
Palun poodi, härrased!
Meie firma vahetab täiesti tasuta teie vanad riided Pariisi mudelite
ja Pariisi jalatsite vastu!
See käib ka ridikülide, lõhnaõlide ja muu kohta! Palun teid!
Palun, ilma piinlikkustunde ja vähimagi kõhkluseta!
Noh! See on täiesti tasuta!
Palun teid.
Astuge poodi, proua.
Maestro, Straussi valss, C-bemoll, Kevadine kits!
Palun paremale, palun vasakule, paremale...
Palun, astuge edasi...
Naine on haige, ma olen tema asemel.
Kas tõend on? - Pass?
Minge. - Tänan, seltsimees.
Täiesti tasuta!
Mis see siis oli, mille pärast te siia sattusite?
Pontius Pilatuse pärast. - Kuidas?
Vapustav kokkusattumus!
Anun, anun teid, rääkige ometi!
Kõik, kõik, kõik! Hilise aja tõttu äri suletakse!
Siiski oleks väga soovitav, kodanik kunstnik,
et te viivitamatult paljastaksite vaatajatele oma trikkide tehnika,
eriti just selle triki tehnika, mis te tegite rahapaberitega.
Publiku mass nõuab selgitust.
Minu meelest pole mass midagi nõudnud.
Aga võttes arvesse teatri akustikakomisjoni esimehe
Arkadi Apollonovitshi Semplejarovi austusväärset soovi,
teen ma pealegi paljastuse.
Öelge palun, kus te olite eile õhtul kell seitse?
Arkadi Apollonovitsh oli eile õhtul akustikakomisjoni istungil.
Ma ei mõista, mis on sellel tegemist maagiaga?
<0ui madame>! Muidugi te ei mõista.
Suundunud eile nimetatud istungile,
mis muide ei olnudki eilsele päevale määratud,
suundus Arkadi Apollonovitsh Jelohhovskaja tänavale,
külla rajooni rändteatri näitlejannale Militsa Andrejevna Pokoatkole
ja veetis tema pool umbes neli tundi.
Nüüd on kõik selge!
Nüüd on selge, miks see andelage tüüp Luise osa endale sai!
Niisiis, lugupeetud kodanikud, see ongi üks neid paljastusi,
mida Arkadi Apollonovitsh nii väga nõudis!
Etendus on lõppenud! Maestro! Käristage üks marss!
Nii ma siis siia sattusingi.
Õnnetu luuletaja.
Te poleks tohtinud temaga nii vabalt ja isegi ülbelt rääkida.
Selle eest te nüüd maksategi.
Peate veel aitäh ütlema, et pääsesite küllalt kergelt.
Kes ta siis ometi on?
Eile kohtasite te Patriarhi tiikide ääres saatanat.
Kurat!
Issand jumal!
Minge laiali!
Issand jumal küll!
Vasja, tule siia, siin on huvitav!
Seda ma arvasingi.
Helistada NKVD-sse!
Jumal küll, kuidas sa mind ehmatasid!
Anna palun andeks, arvasin, et oled juba läinud.
Miks sa ei helistanud? Mida tähendab kogu see Jalta jama?
Eks ikka seda, mis ma ütlesin, ta leiti Pushkinost, kõrtsist.
Jootis Pushkino telegrafisti täis ja kukkusid siis mõlemad tempe tegema,
sealhulgas saatma telegramme märkusega "Jaltast".
Ja kus ta praegu on?
Kus ta ikka olla võiks? Loomulikult kainestusmajas.
Mingite naiste tagaajamine? Kaklus puhvetipidajaga sealsamas, "Jaltas"?
Rohelise sibula põrandale loopimine "Jaltas"?
Kaheksa valge kuiva veini "Ai-Danil" pudeli puruks peksmine?
Taksomeetri lõhkumine taksos?
Ei, Stjopa oli nii väge täis, et hakkas vastu
neile, kes talle järele tulid. Uhesõnaga, täielik õudus.
Mis su näol viga on? - Auto keeras nii järsult, et lõin end vastu linki ära.
Valetad !
Ta ei heida varju!
Said aru, äraneetud! Oled alati taibukas olnud.
Ta on siin!
Tule siia! Tule siia!
Appi!
Ei! Ei! Ma ei tee! - Tule siia!
Tule siia! Tule minu juurde!
Ei, ei, ei, ma ei taha!
Ma ei taha! Ma ei taha!
Mida õnnestus teada saada? - Praktiliselt vähe.
Üks väidab, et maag oli lühikest kasvu, kuldhammastega
ja lonkas paremat jalga. Teine ütleb, et ta oli hiigelkasvu,
hambakroonid olid plaatinast ja lonkas vasakut jalga.
See kodanik aga teatab, et erilised tundemärgid maagil puudusid.
Mida veel?
Maag pole end saabumisel kusagil registreeritud,
oma passi pole ta kellelegi esitanud,
samuti mitte mingeid teisi pabereid, kontrakte ega lepinguid.
Keegi pole temast mitte midagi kuulnud.
Et siis üldse mitte keegi?
Vaadake üle kogu ahel, koguge andmeid,
võtke kinni igaüks, kes vähegi seotud.
Selle poliitilise asja, mis lõhnab kurat teab mille järele,
kusjuures juurde on segatud mingisugused hüpnootilised trikid,
ja täiesti avalik kriminaalne tegevus,
uurimine peab olema lõpule viidud kahe päeva jooksul!
Hakake tööle! - Saab tehtud.
Ja kaasake see parun... Maygel. - Kuulen.
Niipea, kui te asusite teda kirjeldama, aimasin ma,
kellega teil oli au eile vestelda.
Teda on võimatu mitte ära tunda, mu sõber.
Või olete teie - vabandage mind, palun, aga ma vist ei eksi...
oleteju üsna harimatu. - Ma olen käinud sanatooriumis, Jaltas.
Näete nüüd! Aga Berlioz üllatas mind.
Tema kaitseks peab siiski ütlema,
et Woland on muidugi suuteline kavalamalegi mehele puru silma ajama.
Kuidas! - Tasa, tasa, tasa!
Saan aru, saan aru! Tal oli W-täht nimekaardil.
Oi-oi, küll on lugu!
Nii et ta võis päris tõesti Pontius Pilatuse juures olla?
Ta oli ju siis juba sündinud? Ja mind peetakse hulluks!
Teie vestluskaaslane oli nii Pilatuse juures
kui ka hommikusöögil Kanti juures. ja nüüd on ta saabunud Moskvasse.
Aga ta võibju siin kurat teab mida korda saata!
Kuidagi tuleks taju kinni püüda! - Olete seda juba üritanud
ja teile peaks ehk aitama. Ma ei soovita ka teistel seda ette võtta.
Aga et ta siin üht-teist korda saadab, selle peale võite päris kindel olla.
Küll mul on kahju, et teie temaga kohtusite ja mitte mina.
Kuigi tuli on ammu kustunud, oleksin ma selle kohtumise eest
võtmekimbu ära andnud, sest muud midagi mul pole. Olen kerjus.
Ja miks teil on vaja teda näha?
Teate, see on väga kummaline lugu,
aga ma olen siin sellesama pärast mis teiegi.
Pontius Pilatuse pärast.
Asi on selles, et aasta tagasi kirjutasin ma Pilatusest romaani.
Te olete siis kirjanik?
Olen meister.
Ta õmbles selle mulle oma kätega.
Aga mis on teie nimi?
Mul ei ole enam nime.
Loobusin sellest nagu kõigest muustki siin elus.
Rääkige siis vähemalt oma romaanist. - Olge lahked.
Peab ütlema, et minu lugu pole päris tavaline.
Hariduselt olen ajaloolane,
töötasin alles kaks aastat tagasi ühes Moskva muuseumis.
Mõnikord tegelesin tõlkimisega. - Mis keelest?
Oskan peale emakeele viit keelt: inglise, prantsuse, saksa, ladina ja kreeka keelt.
Veidi loen ka itaalia keelt. - Kas sa näed!
Elasin Moskvas üksildast elu, tuttavaid mul polnud.
Ja siis, kujutage ette, võitsin obligatsiooniga sada tuhat rubla.
Obligatsioon anti mulle muuseumis. Võitnud sada tuhat, talitasin nõnda:
ostsin raamatuid, jätsin oma toa Mjasnitskajal - neetud urgas!
Ja üürisin majaomanikult kaks tuba aias asuva väikese maja keldrikorrusel.
ja hakkasin kirjutama romaani Pontius Pilatusest.
Ja siis, eelmisel kevadel juhtus midagi olulisemat kui saja tuhande võitmine.
Kas teile meeldivad mu lilled?
Ei.
Te ei armasta üldse lilli?
Ma armastan lilli, aga mitte selliseid.
Milliseid siis? - Ma armastan roose.
Ja edasi? Palun, ärge jätke midagi vahele.
Ja edasi? Seda peaksite ise oskama ära aimata.
Armastus seisis äkitselt meie ees nagu mõrtsukas,
kes põiktänavas otsekui maa alt välja kargab. See tabas meid mõlemaid.
Nii tabab välk, nii tabab soome puss.
Kollaste lilledega tulin ma välja, et sa mu lõpuks üles leiaksid.
Kui seda poleks juhtunud, oleksin enda mürgitanud.
Sest mu elu on tühi.
Keegi ei teadnud meie vahekorrast.
Ei teadnud ta mees, ei tuttavad. - Kes ta siis selline on?
Ta käis minu pool iga päev,
ma hakkasin teda ootama juba hommikust saati.
Teritan nuge ja kääre! Teritan nuge ja kääre,
kirveid ja vikateid! Teritan nuge ja kääre!
Sa oled meister.
Tema väitis küll hiljem, et me armastasime teineteist juba ammu,
nägemata, tundmata teineteist, siis, kui tema elas teise mehega
ja mina tollega, mis ta nimi nüüd oligi...
Te olite abielus? - Sellepärast ma ju nipsutangi,
Vanjakesega, Marjakesega... triibuline kleit, muuseum...
Ei, ma ei mäleta.
Ma ennustan sulle kuulsust, meister.
Tööta vaid kiiremini, ma ootan neid viimaseid, maagilisi sõnu:
Juudamaa viies prokuraator, ratsanik Pontius Pilatus.
Selles romaanis on minu elu.
Romaan sai valmis augustis.
Saabus aeg, kui tuli salajasest varjupaigast lahkuda ja ellu astuda.
Ma astusin ellu, mu romaan oli mu käes -
ja siis lõppes mu elu.
Öelge...
...kes te selline olete? - Mis mõttes?
Kes andis teile mõtte kirjutada romaan nii imelikul teemal?
Kas te siis trükite selle ära?
Vaadake, ma ei saanud ainuisikuliselt sellist otsust vastu võtta.
Teie teosega tutvusid teised toimetuskolleegiumi liikmed,
nende seas kriitik Latunski...
Ariman ning kirjanik Mstislav Lavrovitsh.
Nad arvavad, et toimetusel on materjale kaheks aastaks ette olemas.
Nii et küsimus teie romaani trükkimise kohta langeb ära.
Head aega. - Head aega.
Mis ma mäletan sellest, mis oli hiljem?
Punaseid pudenenud õielehti tiitellehel
ja veel mu sõbratari silmi. Jah, neid silmi ma mäletan.
Ei, teda, kes õhutas mind võitlema, teda ma ei süüdista.
Üldsegi ei süüdista.
Aga milleks, milleks ma läksin veel kuhugi?
Ja teine toimetaja trükkis ära romaani katkendi.
Vaenlane toimetaja tiiva all.
Autor, kasutades ära toimetaja käegalöömist ja harimatust,
üritas sokutada trükki Kristuse apoloogiat. Kriitik Ariman.
Tuleb anda vastulöök, ja hävitav vastulöök nii pilaatuslusele
kui ka jumalapiltide plätserdajale, kes on pähe võtnud seda trükki sokutada.
Mstislav Lavrovitsh.
Usu mind, Arimani ja Lavrovitshi teosed on naljanumber
võrreldes sellega, mida on kirjutanud kriitik Latunski.
Piisab vaid pealkirjast: "Usufanaatik pealetungil".
Ma mürgitan Latunski!
Saabusid rõõmutud päevad.
Romaan oli lõpetatud, teha polnud enam midagi.
Meie elu seisnes vaid sellest, et istusime tundide kaupa
ahju ees vaiba peal põrandal ja vaatasime tulle.
Me ei olnud enam nii palju koos kui varem.
Ta hakkas jalutamas käima, minul aga tekkis ootamatult sõber.
Ma pole loomu poolest seltsiv, olen mitteusaldav, kahtlustav.
Ja ikkagi poeb mu hinge keegi ettearvamatu, ootamatu.
Väliselt sarnaneb ta kurat teab millega,
aga just tema hakkab mulle kõige rohkem meeldima.
Tere. - Tere.
Mul on väga naljakas perekonnanimi - Mogarõtsh,
Alaosi Mogarõtsh. Ma olen ajakirjanik,
elan teie kõrval, samasuguses korteris, kuigi minu juures on kitsavõitu.
Käisin teie majaomaniku pool, ta ütles, et te elate siin.
Lugesin teie romaani katkendit, armastan kirglikult kirjandust,
andke mulle ka ülejäänut lugeda. Teie romaan on suurepärane.
Tänan, paraku kriitikud nii ei arva.
Tahate, ma ütlen teile, mida rääkis toimetaja teie romaani kohta?
Saa tuttavaks... - Tere,
mul on väga naljakas perekonnanimi - Mogarõtsh, Alaosi Mogarõtsh.
Ma olen ajakirjanik, elan teie kõrval,
samasuguses korteris, kuigi minu juures on kitsavõitu,
seepärast ma teid enda poole ei kutsugi.
Kuid kui te mind välja ei viska, hakkan tihti teie juures käima
Ta ei meeldinud mulle sugugi. - Ma pole varem kohanud inimest,
kes oleks mulle ühe minutiga lahti seletanud ajaleheartikli mõtte.
Seejuures ei maksnud see seletus talle midagi.
Ta on tark inimene. - Jäägu see sinu otsustada.
Aga ma ütlen sulle, ta jätab eemaletõukava mulje.
MEISTER JA MARGARITA
V osa
Artiklite avaldamine muudkui jätkus.
Esimeste üle ma naersin, kuid mida rohkem neid ilmus,
seda rohkem mu suhtumine neisse muutus.
Siis saabus hirmu staadium.
Maksis mul vaid enne magamajäämist kustutada tuli oma väikeses toas,
kui mulle hakkas tunduma, et aknast, kuigi see oli kinni,
ronib sisse mingi kaheksajalg, kellel on pikad ja külmad kombitsad.
Ma hakkasin kartma pimedust.
Vaimuhaiguse esimene staadium oli kätte jõudnud.
Andesta mulle. - Mida?
Seda, et soovitasin sul katkendi ära trükkida.
Jäta kõik, sõida lõunasse, Musta mere äärde,
kuluta selle reisi peale kogu ülejäänud raha.
Kas sa kuuled mind? - Olgu, ostan homme pileti.
Mina ise, mina ise ostan sulle pileti.
Milleks nii palju? - Ma kardan vargaid.
Hoia see ärasõiduni enda käes.
Mul oleks kergem surra, kui jätta sind sellises seisukorras.
Kuid mind oodatakse. Ma olen temaga, sest pean.
Ma tulen homme.
Ma anun sind, ära karda midagi!
Sina!
Jumal, kuidas sa võisid!
Ma vihkan seda romaani. Ma olen haige, mul on hirm.
Ma teen su terveks, teen terveks! Sa kirjutad selle romaani uuesti.
Miks ma ometi ei jätnud endale üht eksemplari?
Näed, kuidas tuleb maksta vale eest. Ma ei taha enam valetada.
Ma jääksin kohe sinu juurde.
Kuid ma ei taha, et mehele jääks meelde, et põgenesin ta juurest öösel.
Ma räägin temaga hommikul, ütlen, et armastan teist
ja tulen päriselt sinu juurde.
Võib-olla sa ei taha seda?
Mu vaene, vaene...
Minugajuhtub õnnetus,
ma ei taha, et sa hukkuksid koos minuga.
On see ainus põhjus?
Ainus.
Ma hukkun sinuga koos.
Hommikul olen ma sinu juures.
Viimane, mida ma mäletan oma elust, on esikust kumav valgustriip.
Ja selles valgustriibus tema juukselokk ja otsustavust täis silmad.
Veel mäletan ma musta siluetti välisukse lävel ja valget pakki.
Veerand tundi pärast seda, kui ta oli mu juurest läinud, mind vahistati.
Kuidas... Kuidas te siis siia sattusite?
Jaanuari keskpaigas, seesama mantel seljas,
ainult nööbid olid eest ära.
Hei, hull! Kuhu lähed?
Autojuht halastas mulle.
Minu imestuseks oli auto siiapoole teel.
Pääsesin vaid kahe külmunud varbaga, aga need raviti terveks.
Aga te oleksite ju võinud talle sõna saata.
Pealegi jäi tema kätte teie raha. See on tal ju kindlasti alles.
Muidugi on alles. Aga te ei mõista mind.
Temani oleks jõudnud kiri hullumajast.
On võimatu saata kirja, kui sul on selline aadress.
Vaimuhaige... Te teete nalja, mu sõber.
Ei, teha ta õnnetuks? Seda ma ei suuda.
Kuigi, mulle jääb lootus, et ta on mu unustanud.
Te võite ju terveks saada. - Ma olen lootusetu haige.
Kuigi ma ei varja, et tunnen ennast nüüd hoopis paremini.
Olen neljandat kuud haiglas ja leian, kas teate,
et siin on üsnagi mõnus olla.
Ei maksa suuri plaane teha, mu kallis naaber.
Mina näiteks, tahtsin ümbermaailmareisile minna.
Tundub, et see pole mulle saatusest määratud.
Ma näen vaid selle maakera piiratud tükikest.
Arvatavasti pole see just kõige parem tükike.
Aga ma kordan, see polegi nii halb.
Suvi on tulemas ja luuderohi hakkab kasvama.
Võtmed on avardanud minu võimalusi.
Öösiti hakkab paistma kuu.
Ta ongi juba läinud. Jahe on.
Öö hakkab läbi saama. Mul on aeg minna.
Öelge mulle, mis sai edasi Jeshuast ja Pontius Pilatusest?
Anun teid, ma pean teada saama.
Oh ei, ei ma ei suuda oma romaani ilma värinata meenutada.
Pealegi teeks teie tuttav Patriarhi tiikide äärest seda minust paremini.
Olge tänatud vestluse eest. Nägemiseni.
Jeshua! Ma päästan su kannatustest ja lahkun koos sinuga!
Olen Matteus, sinu ainus ja ustav õpilane!
Ei või!
Ma ütlesin, tagasi!
Oo jumal, ma jäin hiljaks!
Olen lollpea, lollpea, arutu naine, argpüks!
Olen raibe ja mitte inimene.
Jumal, miks oled tema peale vihane? Saada talle surm!
Ma nean sind, jumal! Sa oled kurt!
Kui sa poleks kurt, oleksid sa mind kuulnud ja ta kohe tapnud!
Sa ei ole kõikvõimas jumal, sa oled kurjusejumal!
Ma nean sind, röövlite jumal ja nende kaitsja!
Jeshua Ha-Nostri, kas sa kuuled mind?
Mida sa tahad? Miks sa tulid minu juurde?
Joo!
See pole õiglane! Anna mulle kajuua,
Anna talle kajuua.
Kiida suuremeelset hegemooni!
Hegemoon...
Surnud.
Valve maha võtta!
Miks sa silma ei vaata, kui ette kannad?
Või oled sa midagi varastanud?
Kao välja!
«mis “ma;
Jah, jah, jah, seesama viga.
Miks ma läksin tol ööl tema juurest minema?
Miks? See oli ju hullumeelsus!
Jah, ma tulin tagasi,
aga nagu ka õnnetu Levius Matteus, liiga hilja.
Margarita Nikolajevna, mida söögiks teha?
Mees on veel kolm päeva komandeeringus, nii et mul ükskõik.
Eile teatris näitas mustkunstnik selliseid trikke, et kõik ahhetasid.
Andis ilma rahata igaühele kaks pudelit välismaa lõhnaõli ja sukad.
Ja kui etendus läbi sai ja kõik välja läksid,
tuli välja, et nad olid paljad.
Natasha, häbenege ometi. Te olete tark, haritud tüdruk.
Sabades valetatakse teab mis kokku ja teie muudkui räägite edasi.
Ei valetata midagi, Margarita Nikolajevna!
Eile öösel võttis miilits oma sada inimest kinni.
Naised jooksid mööda Tverskajat aluspükste väel.
Ma tahan ka trikki näidata.
Võtke.
Ma palun ainult, et te ei jookseks sukkade väel mööda Tverskajat
ega kuulaks sabades rumalaid jutte.
Tänan.
Kõik varjetee töötajad kabinetti!
Äss, tööle!
Äss, otsi! Otsi, Äss!
Äss, otsi! Tööle!
Otsi, Äss!
Äss, tagasi! Tagasi, Äss!
Jah... Raamatupidaja Lastotshkin, mis selle maagi perekonnanimi on?
Wo... Woland vist. Aga võib-olla polnudki Woland.
Ehk oli Faland.
Käskjalg Karpov, kas kuulutused olid? - Olid,
aga öösel kleebiti need kõik üle ja nüüd pole enam ühtegi alles,
lööge või maha.
Nooremraamatupidaja, kust see maag üldse välja ilmus?
Kes seda teab.
Niisiis sõlmiti temaga leping? - Eeldatavasti.
Kui temaga sõlmiti leping, siis pidi see ju raamatupidamisest läbi käima.
Ilmtingimata. - Ja kus see siis on? - Pole.
Kõik võivad minna, peale raamatupidaja Lastotshkini.
Ma pean eilse kassa üle andma. - Nooremraamatupidaja annab.
Tule! Kas tead, Fagott,
et kõige muu kõrval on see maja kuulus oma fuajees asuvate sammaste poolest?
Tule!
VAATEMÄNGUKOMISJON
Nii, tähelepanu, seltsimehed! Tähelepanu!
Kollektivism on meie elu alus!
Ja kuigi me juba lõime Lermontovi loomingut uuriva ringi,
male-kabe ringi, pingpongi ringi ja ratsutamisringi,
ei ole me siiski kaasanud meie kollektiivi kõiki liikmeid,
nende erinevatest võimalustest ja huvidest lähtuvalt.
Ja kuigi, nagu te teate, oleme kokku leppinud, et suvel me organiseerime
magevetel aerutamise ringi ja alpinismi- ringi, ei saa need siiski hõivata kõiki.
Niisiis esitlen ma teile seltsimees Korovjevit,
koorilaulu ringide organiseerimise silmapaistvat spetsialisti.
Seltsimehed, vannun pühalikult, et laulmine võtab väga vähe aega,
kuid kasu on sellest laulmisest enam kui küllalt.
Kutsun kõiki üles ennast kirja panema!
Kõtt!
Miks te, kodanik, külastajatele "Kõtt" karjute?
Kuhu te lähete? Kas te olete hulluks läinud?
Mida te ilma ette teatamata sisse ronite?
Ma tulin teiega asja pärast juttu puhuma.
Ma olen hõivatud! - Pole te hõivatud midagi.
Mis see siis olgu!? Saatke ta siit välja, kurat võtaks!
Et kurat võtaks? Seda ikka saab.
Kas takso on vaba? - Näidake raha!
Palun, kümnekas. - Ei, ei sõida.
Vabandage... - Kas kolmekaid on?
Istuge peale, sõidame.
Kas pole tagasi anda või? - Taskud raha täis.
Juba kolmas kord mul täna. Ja teistel sama lugu.
Annab üks närukael mulle kümneka, mina talle 4.50 tagasi.
Kobis, kuramus, autost välja, viis minutit hiljem vaatan:
kümneka asemel on narsaanipudeli silt.
Teine sõitis Zubovskaja kanti. Andis kümneka.
Mina 3 rubla tagasi. Läks välja. Vaatan rahakotti,
sealt aga lendab mesilane välja ja nõelab mind näpust! Kümnekat aga pole.
Eile oli Varieteeteatris üks lurjus mustkunstnik
kümnekatega etenduse andnud.
Kõige paremat! - Sulle ka.
Pole, pole, pole siin kedagi!
Pintsak ja püksid on siin, aga pintsakus pole kedagi!
Jumal tänatud! Ometi üks julge mees!
Ma... - Kõik jooksid laiali! Kõik vedasid alt!
Kõik vedasid alt! Saate aru! Lähme, lähme tema juurde.
Ma ei tea, mida teha! Saate aru, ma ei tea, mida teha!
Mida te tahate? Uksel on ju silt, et ma ei võta kedagi vastu.
Kas te näete? Kas näete? Teda pole! Pole!
Tooge ta tagasi, tooge tagasi!
Ma olen talle ikka ja alati öelnud, et ärgu vandugu kurja.
Ja nüüd ongi käes!
Prosha, kus te ometi olete? - Kes teil siin Prosha on?
Ta ei tunne ära! Ei tunne mind ära! Saate aru?
Palun kabinetis mitte nutta! - Ei, ma ei suuda!
Ma ei suuda seda vaadata! Ma ei suuda!
Lõpetage nutmine, kodanik!
Kuulete, nad laulavad, ei taha laulda, aga ikka laulavad.
Mina kuulen. - Küll me ära klaarime.
Saate aru? - Küll me aitame.
Tehke midagi, doktor, Palun teid!
Võtke ennast käsile, lõpetage laulmine.
Võtke.
Näete, sm. leitnant, meil on siin mingi massihüpnoosi juhtum...
Rahunege! Tõuske püsti.
Seltsimehed, minu järel! Lähme välja! Minu järel.
Kõik sõbralikult koos. Lähme välja...
Sissetulekuorderit, palun. - Milleks teil seda vaja on?
Tahan sisse maksta. Ma olen Varieteeteatrist.
Kui palju teil on? - 21711 rubla.
Siin ta ongi, üks neist Varieteeteatri trikimeestest!
Mina, ma, ma... - Te olete vahistatud.
Ettevaatust! Astuge edasi.
Seadke end mugavalt sisse.
Hakkame sõitma! Hakkame sõitma!
Keera vasakule, põiktänavasse,
nii jõuame kiiremini psühhiaatriahaiglasse.
Sõidavad linnast välja, ekskursioonile.
Pead pole? - Pead pole?
Pead pole! - Kuidas pole pead?
Kus pea on?